Справа №584/895/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Токарєв С. М.	
Номер провадження 33/816/1314/26 	Суддя-доповідач Терещенко О. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Терещенко О.І., розглянув з участю секретаря судового засідання Опанасенко Т.В., захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - адвоката Кандюкова Г.Г. у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та захисника Кандюкова Г.Г. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 04.06.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
УСТАНОВИЛА:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.
Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 04.06.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Судом установлено, що водій ОСОБА_1 16.07.2025 о 23:41 год по вул. Вознесенська, 55 у м. Путивль керував автомобілем «Skoda Superb», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також у найближчому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУПАП.
Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з указаним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Кандюков Г.Г. подали апеляційні скарги на постанову Путивльського районного суду Сумської області від 04.06.2026, в якій просили скасувати її та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційних скарг, які є аналогічні за змістом, ОСОБА_1 та захисник Кандюков Г.Г. зазначили, що оскаржувана постанова прийнята з істотним порушенням норм процесуального законодавства. ОСОБА_1 не викликався належним чином до суду, бо повістку про виклик на 04.06.2026 він отримав лише 03.06.2026, тобто менше ніж на 3 дні. Перед початком судового засідання 04.06.2026 суд проігнорував клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на інший день через неможливість прибуття в судове засідання, надавши копію лікарняного. У матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_1 про отримання повісток шляхом смс-повідомлення. У той же час матеріали справи не містять жодних підтверджень про направлення йому повісток на його поштову адресу. Прибуття ОСОБА_1 до суду у разі його належного повідомлення надало б суду можливість встановити всі обставини справи. ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння на місці зупинки та в найближчому лікувальному закладі, що підтверджується відеозаписом. Після зупинки автомобіля працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мали можливості провести освідування на місці зупинки у зв`язку з відсутністю технічних засобів, проти проведення якого ОСОБА_4 не заперечував на протязі всього часу спілкування з працівниками поліції, і саме тому поліцейські викликали інших співробітників поліції для проведення відповідних процесуальних дій, у яких був технічний пристрій. Поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не був свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом та у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 знаходився поруч з автомобілем та не відмовлявся від проходження освідування на стан сп`яніння. 
Позиція учасників апеляційного розгляду.
Захисник Кандюков Г.Г. у судовому засіданні апеляційні скарги підтримав та просив її задовольнити.
ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, причин неприбуття не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
У зв`язку із зазначеним апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 з участю його захисника Кандюкова Г.Г.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь головуючої судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг, доводи захисника Кандюкова Г.Г., дослідивши матеріали справи, суддя апеляційного суду дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з частиною 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи дану справу, суддя суду першої інстанції вищезазначені вимоги дотримав у повному обсязі та дійшов обґрунтованого висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №393862 від 17.07.2025, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП, містить обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а. с.1, 2), а також відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, які містять фактичні дані про факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову останнього від проходження, відповідно до встановленого законом порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння (а. с. 4).
Апеляційний суд зазначає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є встановлений факт наявності у особи алкогольного сп`яніння, наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння на місці скоєння правопорушення або в умовах лікувального закладу, щодо вживання алкогольних напоїв та лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Переглядом відеозаписів з нагрудних камер поліцейських установлено, що після зупинки працівниками поліції автомобіля з нього вийшов чоловік, який назвався ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейські повідомили причину зупинку, оскільки його автомобіль мав технічну несправність, бо їхав лише на підсвітці, на що він погодився. Після цього поліцейські попросили пред`явити посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль, які він не надав, тому відносно нього було складено постанову за фактом керування транспортним засобом без посвідчення водія. На пропозицію пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі спочатку відмовився, а потім просто слухав поліцейських та ігнорував їх пропозицію, запитуючи, навіщо це їм, бо всі ж місцеві; постійно намагався комусь дозвонитися по телефону, пропонував вирішити питання, просив, щоб йому винесли попередження; погодився, що вживав алкогольні напої, бо у його матері через негоду пошкоджена покрівля даху будинку та вікна, внаслідок чого у неї інфаркт. Працівники поліції зателефонували на лінію 102, оскільки у них не було алкотестера для визначення стану сп`яніння, та повідомили про факт зупинки водія з ознаками сп`яніння, після цього на місце події приїхали патрульні поліцейські, які теж неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак він слухав їх та ігнорував, говорив, що не їхав та просив вирішити питання без складання протоколу. При цьому неодноразові вимоги поліцейських надати посвідчення водія він ігнорував. Враховуючи, що ОСОБА_1 ігнорував пропозиції поліцейських пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі, поліцейські повідомили йому про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення п. 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Перед складанням протоколу йому були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Від підписання протоколу, отримання його копії та надання будь-яких пояснень ОСОБА_1 відмовився. 
Згідно з п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Враховуючи викладене, у даному випадку працівниками поліції правильно була розцінена поведінка ОСОБА_1 як не бажання проходити відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За таких обставин апеляційний суд визнає долучені відеозаписи достатніми для того, щоб зробити висновок про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів апелянтів про те, що оскаржувана постанова прийнята з істотним порушенням норм процесуального законодавства, бо ОСОБА_1 своєчасно не повідомили про дату судового засідання, апеляційний суд зазначає таке. 
Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи (ч. 1 ст. 277-2 КУпАП).
Частиною 2 цієї статті не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені вище положення ст. 268 КУпАП не містять заборони щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Судові засідання з розгляду даної справи у суді першої інстанції призначалися неодноразово, зокрема: на 16:30 год 04.08.2025, на 09:20 год 11.08.2025, на 09:30 год 18.09.2025, на 11:30 год 27.10.2025, на 09:30 год 02.12.2025, на 10:00 год 09.01.2026, на 11:30 год 11.02.2026, на 08:30 годину 26.03.2026, на 12:15 год 13.04.2026, на 11:30 год 08.05.2026, на 10:45 год 03.06.2026, на 09:30 год 04.06.2026. Відкладалися вони з різних підстав. ОСОБА_1 у судові засідання викликався шляхом направлення електронних судових повісток у виді смс-повідомлень за номером його телефону.
Заявка на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень від імені ОСОБА_1 не складалася.
У судове засідання, призначене на 03.06.2026, ОСОБА_1 викликався також листом з рекомендованим повідомленням, яке отримав 15.05.2026, однак у вказане засідання не з`явився, направивши два клопотання про відкладення розгляду справи, із них одне з підстав оголошення повітряної тривоги, отримавши при цьому повістку про виклик до суду у судове засідання на 09:30 год 04.06.2026, а інше - про відкладення розгляду справи, призначеного на 04.06.2026 та виклик свідка ОСОБА_5 , до якого долучив довідку з КНП «Путивльська міська лікарня» від 03.06.2026 про те, що з 03.06.2026 він знаходиться на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні №1 КНП «Путивльська МЛ».
Однак, в апеляційного суду є обґрунтовані сумніви щодо достовірності інформації у довідці про лікування ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що першу заяву 03.06.2026 він написав про відкладення розгляду справи з причин повітряної тривоги, а другу заяву цього ж дня він вже обґрунтовує лікарняним з 03.06.2026. При цьому у матеріалах справи відсутня копія листка тимчасової непрацездатності, який би підтверджував, що саме 04.06.2026 ОСОБА_1 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні.
Апеляційний суд також відмічає, що захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвокат Кандюков Г.Г. 03.08.2025 через систему «Електронний суд» звернувся до Путивльського районного суду із клопотанням про вступ у справу та відкладення розгляду справи, призначеного на 16:30 год 04.08.2025. 
Тобто, апелянти були повідомлені про те, що на момент подання вказаного вище клопотання справа щодо ОСОБА_1 перебуває на розгляді у суді тривалий час, також їм було відомо про день, час і місце її розгляду. У подальшому апелянт ОСОБА_6 звертався до суду із заявою про залучення свідків у справі, надсилав заперечення на протокол, клопотання про його участь у справі в режимі відеоконференції, про відкладення розгляду справи, тобто займав активну позицію щодо захисту ОСОБА_1 .
З огляду на викладене апеляційний суд зазначає, що хоча заявку на отримання судових повісток в електронному вигляді за допомогою смс-повідомлень ОСОБА_1 не подавав, однак про факт розгляду Путивльським районним судом Сумської області щодо нього справи за протоколом про адміністративне правопорушення йому було достовірно відомо, що підтверджується залученням до участі у справі захисника - адвоката Кандюкова Г.Г. та чисельними клопотаннями, поданими ним особисто, в тому числі про відкладення розгляду справи та виклик свідків.
Вручення повістки менш ніж за три дні до судового засідання дійсно є порушенням вимог ст. 277-2 КУпАП, однак, зважаючи на тривалий час розгляду справи в суді, участь у судовому засіданні захисника Кандюкова Г.Г. під час постановлення оскаржуваної постанови, це порушення ніяким чином не вплинуло на законність постанови суду від 04.06.2026.
Окрім того, це вже було дванадцяте судове засідання, а чисельні клопотання ОСОБА_1 про відкладення судових засідань свідчать про його умисне затягування розгляду справи з метою уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.
У судовому засіданні апеляційного суду захисник також зазначив, що суддя суду першої інстанції в постанові конкретно не зазначив файл, точний час (тобто на якій хвилині, секунді), коли ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду.
Однак, апеляційний суд відмічає, що не зазначення у постанові конкретного файлу та часу коли саме ОСОБА_1 відмовлявся від проходження огляду не впливає на законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови. Окрім того, згідно з відеозаписом, то останній своє небажання проходити огляд демонстрував протягом тривалого часу.
Отже, доводи апелянтів щодо незаконності оскаржуваної постанови з причин несвоєчасного сповіщення ОСОБА_1 про день, час і розгляду справи є необґрунтованими, оскільки як свідчать матеріали справи, судом вживалися всі можливі заходи для належного сповіщення останнього.
Також апеляційний суд звертає увагу на те, що справа до суду першої інстанції надійшла 18.07.2025, остаточне судове рішення у справі постановлено 04.06.2026, тобто ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подавати усні чи письмові пояснення щодо обставин справи під час розгляду справи судом першої інстанції. Таку можливість він мав і під час розгляду справи в апеляційному суді, що свідчить про те, що він не був позбавлений можливості забезпечити належним чином свій судовий захист, в тому числі через свого захисника, який приймав участь у судових засіданнях з розгляду даної справи в обох с удових інстанціях.
Отже, апеляційним судом була надана можливість ОСОБА_1 та його захиснику – адвокату Кандюкову Г.Г. обґрунтувати свою правову позицію в суді апеляційної інстанції, прийняти участь у розгляді справи особисто ОСОБА_1 та його захисником, в тому числі надати усні чи письмові пояснення у справі. 
Однак, ОСОБА_1 двічі не з`явився у судове засідання з розгляду даної справи апеляційним судом, причин свого неприбуття не повідомив, тобто фактично проігнорував його, а тому не заслуговують на увагу доводи апелянтів, що бажання ОСОБА_1 особисто бути присутнім під час розгляду цієї справи з метою надання пояснення дало б суду можливість встановити всі обставини справи. Вказані доводи суд розцінює як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння.
Крім того, матеріали відеозапису, долучені до справи, в повному обсязі відображають обставини справи, в тому числі факт керування ОСОБА_1 автомобілем, його зупинку працівниками поліції та ігнорування ним законних вимог поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, а також визнання ним того, що він вживав алкогольні напої, після чого керував транспортним засобом.
Розгляд справи апеляційним судом без участі належним чином повідомленого ОСОБА_1 з участю його захисника Кандюкова Г. Г. не потягло за собою порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 на доступ до суду, а вказує лише на зловживання ним своїми процесуальними правами як під час розгляду справи місцевим судом, так і апеляційним. 
Апеляційний суд також критично оцінює доводи апелянтів про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в найближчому лікувальному закладі, оскільки його відмова чітко зафіксована на відео.
Не заслуговують на увагу суду також доводи апелянтів про те, що поліцейський, який склав протокол про адміністративне правопорушення, не був свідком керування ОСОБА_1 транспортним засобом та у судовому засіданні підтвердив, що ОСОБА_1 знаходився поруч з автомобілем та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки вказані обставини повністю спростовуються матеріалами відеозапису. Складаючи протокол, патрульний поліцейський, мав можливість переглянути відеозапис, на якому зафіксовані обставини його зупинки працівниками поліції. 
Крім того, оскаржуваною постановою суду першої інстанції повністю спростовуються доводи апелянтів про те, що допитаний у судовому засіданні як свідок поліцейський ОСОБА_7 , який склав протокол про адміністративне правопорушення, підтвердив, що ОСОБА_1 знаходився поруч з автомобілем та не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки останній повідомив, що, прибувши за вказаним викликом на місце події разом з капітаном ОСОБА_8 , з котрим вони разом того дня несли службу, ним було складено протокол щодо водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, бо той відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу з використанням алкотестера, так і в медичному закладі. 
З огляду на викладені вище обставини суд також критично відноситься до доводів апелянтів про те, що суд допустив скорочений розгляд справи, а саме: не допитав свідків, заявлених під час розгляду справи, обмежившись лише допитом поліцейського ОСОБА_7 .
Судом першої інстанції у повному обсязі досліджено докази, долучені до матеріалів справи, та їм надано відповідну правову оцінку, що підтверджується змістом оскаржуваної постанови суду. Доказів протилежного апелянтами не надано. 
Те, що суд не допитав свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не свідчить про неповноту судового розгляду, оскільки ці особи є працівниками поліції, приймали участь під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 , тобто вони є заінтересованими особами. Окрім того, всі події щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, його зупинки працівники поліції, спілкування з ними, відмова останнього від проходження огляду на стан сп`яніння чітко зафіксовані на відеозапису.
Отже, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові, і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання захисник, нею не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладені позиції в апеляційних скаргах розцінюється судом апеляційної інстанції як захисні, що направлені на уникнення ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Висновки суду.
З урахуванням установлених судом обставин апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні цього правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин справи.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскарженої постанови, під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції не допущено.
Враховуючи зазначене, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржену постанову судді суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 04.06.2026 щодо  ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін, а апеляційні скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кандюкова Г.Г. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя         Ольга ТЕРЕЩЕНКО