ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2026 р. | | Справа № 916/2370/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,
за позовом: Фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ),
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Копаньова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_2 ),
про стягнення 460566,75 грн.
За участю представників сторін:
від позивача – адвокат Коробкіна І.П., ордер серія АЕ № 1513076;
від відповідача – не з`явився.
Обставини справи. 
Фізична особа-підприємець Олексюк Сергій Леонідович звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Копаньова Олега Сергійовича про стягнення заборгованості за Договором поставки у розмірі 460566,75 грн. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5526,80 грн позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки № СТ-2979/04/21 від 27.04.2021.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2026 справу № 916/2370/26 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.06.2026 позовну заяву фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича (Вх. № 2424/26 від 09.06.2026) залишено без руху.
Ухвалою суду від 22.06.2026 прийнято позовну заяву фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2370/26. Справу № 916/2370/26 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.07.2026 о 12:40 год. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 14.07.2026 о 12:40 год.
Ухвалою від 14.07.2026 суд закрив підготовче провадження у справі № 916/2370/26, постановив здійснити розгляд справи № 916/2370/26 по суті впродовж розумного строку та призначив справу до судового розгляду по суті на 15.09.2026 об 16:00 год.
Судом встановлено, що адресою місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_2 .
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Каховська міська територіальна громада, код UA 65060110000017055 знаходиться в зоні можливих бойових дій з 24.02.2022 і по теперішній час. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. 
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи /абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону/.
Господарським судом Одеської області 26.06.2026 та 17.07.2026 на виконання ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15.04.2014 у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 та з урахуванням Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомлено відповідача про постановлення ухвали від 22.06.2026 та 14.07.2026 у справі № 916/2370/26 шляхом розміщення оголошення на сайті „Судової влади України”.
Таким чином, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону України “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України” відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи № 916/2370/26 з 26.06.2026.
Представник відповідача у судове засідання 15.09.2026 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Відповідачем не було повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також до Єдиного державного Демографічного реєстру.
Судом також враховано те, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України “Про доступ до судових рішень” усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 3 Закону України “Про доступ до судових рішень” для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України “Про доступ до судових рішень”).
Ухвали Господарського суду Одеської області по цій справі були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач був обізнаний про розгляд справи № 916/2370/26, міг ознайомитися з текстом ухвал по справі, зокрема, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідачів було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Представник позивача у судовому засіданні 15.09.2026 позовні підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. 
У судовому засіданні 15.09.2026 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представнику позивача про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд
ВСТАНОВИВ: 
Матеріали справи свідчать, що 27 квітня 2021 року між фізичною особою-підприємцем Олексюком Сергієм Леонідовичем (надалі – Постачальник або позивач) і фізичною особою-підприємцем Копаньовим Олегом Сергійовичем (надалі – Покупець або відповідач) був укладений Договір поставки № СТ-2979/04/21 (надалі – Договір). 
Відповідно до умов п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити визначений товар в асортименті, кількості та номенклатурі у відповідності з накладними, які є невід`ємною частиною Договору. 
Право власності на Товар переходить до Покупця в момент його передачі Покупцю (представнику Покупця) (п. 1.2. Договору).
Ціна за одиницю Товару та загальна вартість кожної партії Товару визначається у накладній, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Загальна вартість Договору не обмежена і визначається шляхом додавання загальної вартості кожної партії Товару за всіма накладними (п. 2.1. Договору). 
Відповідно до умов п. 2.2. Договору оплата за товар здійснюється Покупцем з відстрочкою платежу на 20 (двадцять) банківських днів з моменту поставки товару за накладною. 
Оплата здійснюється банківським переказом на рахунок Постачальника, зазначений цьому договорі. Платіжне зобов`язання вважається виконаним після зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника (п. 2.3. Договору). 
Відповідно до умов п. 3.1. Договору поставка товару здійснюється на умовах EXW (склад Постачальника) – м. Дніпро згідно правил Інкотермс-2010. Обов`язок Постачальника по поставці товару вважається виконаним у момент передачі партії товару Покупцю або перевізнику. 
Після отримання товару Покупець підписує накладну та направляє цінним листом на поштову адресу Постачальника протягом 3 (трьох) календарних днів (п. 3.5. Договору).
Всі спори, що виникають у зв`язку або можуть виникнути між сторонами, пов`язані з виконанням, зміною або припиненням Договору, а також інші спори, які можуть з`явитись мі сторонами, у зв`язку з даним Договором можуть бути передані на розгляд до суду відповідної інстанції та підсудності в відповідності до чинного законодавства (п. 5.1. Договору). 
Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, але в будь-якому випадку до повного сторонами всіх взятих на себе зобов`язань (п. 6.1. Договору).
Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30 квітня 2021 року на умовах, визначених Договором поставки, позивачем було поставлено відповідачу товари, перелік та вартість яких визначено в видаткових накладних, а саме:
- мотоблок Кентавр МБ1080Д-9 комплект (мотоблок + фреза), в кількості 2 шт., загальною вартістю 50505,00 грн;
- мотоблок Кентавр НОМЕР_3 -9 комплект (мотоблок + фреза), в кількості 1 шт., загальною вартістю 28998,75 грн;
- мотоблок Кентавр МБ1010Д-9 комплект (мотоблок + фреза), в кількості 2 шт., загальною вартістю 56055,00 грн;
- мотоблок Кентавр МБ1012Д-9 комплект (мотоблок + фреза), в кількості 3 шт., загальною вартістю 85747,50 грн; 
Всього 221306,25 грн – за видатковою накладною № БТ-000000058939 від 30.04.2021 року;
- мотоблок Кентавр МБ1080Д-9 комплект (мотоблок + фреза) в сборе, в кількості 2 шт., загальною вартістю 54667,50 грн;
- мотоблок Кентавр НОМЕР_3 -9 комплект (мотоблок + фреза) в сборе, в кількості 1 шт., загальною вартістю 31080,00 грн; 
- мотоблок Кентавр МБ1010Д-9, в кількості 4 шт., загальною вартістю 99012,00 грн;
- мотоблок Кентавр МБ1010Д-9 у зборі, в кількості 2 шт., загальною вартістю 54501,00 грн;
Всього 239260,50 грн – за видатковою накладною № БТ-000000058940 від 30.04.2021 року. 
Отже, загальна вартість поставленого відповідачу товару за Договором поставки становить 460566,75 грн. 
Проте всупереч взятих на себе по Договору поставки зобов`язань, відповідач не здійснював грошових переказів на банківський рахунок позивача в якості оплати за поставлений йому товар. 
Станом на 09.06.2026 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 460566,75 грн.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича підлягають задоволенню, з таких підстав.
Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Проаналізувавши зміст договору поставки № СТ-2979/04/21 від 27.04.2021, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений договір, який за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Договору позивач передав відповідачу 30.04.2021 товар на загальну суму 460566,75 грн.
Факт передачі позивачем товару відповідачу підтверджено доданими до матеріалів справи видатковими накладними (т.1, а.с. 8-9).
Проте відповідач в порушення договірних зобов`язань не здійснив оплату за поставлений товар, а отже не виконав свої зобов`язання за Договором.
Таким чином, у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору в частині оплати товару, за відповідачем перед позивачем рахується прострочена заборгованість у розмірі 460566,75 грн. 
Строк та умови здійснення відповідачем оплати повної вартості поставленого товару визначені у Розділі 2 Договору.
Отже, матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем, що позивач передав товар відповідачу, а відповідач не здійснив його оплату, в результаті чого у останнього виникла прострочена заборгованість на загальну суму 460566,75 грн.
Доказів сплати, заперечень або спростування заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 460566,75 грн відповідачем суду не надано.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 460566,75 грн є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
Відповідно до умов частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
З огляду на викладене, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Копаньова Олега Сергійовича ( АДРЕСА_2 ; код РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь фізичної особи-підприємця Олексюка Сергія Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) суму боргу у розмірі 460566,75 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 5526,80 грн.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 17.09.2026.

Суддя Нікітенко С.В.