КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 760/19986/25 Головуючий 1-ї інстанції: Бурлака О.В.
Провадження №33/824/2395/2026 Доповідач: Яковлева В.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Яковлева В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рясного Владислава Денисовича на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 .
ВСТАНОВИВ
Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, захисник - адвокат Рясний В.Д. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року та ухвалити нову, якою справу про адміністративне правопорушення у справі N? 760/19986/25 відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю події складу адміністративного правопорушення.
На обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що всупереч вимогам чинного законодавства розгляд справи відбувся не законно, матеріали справи та складений протокол містить у собі чисельні порушення, у зв`язку з чим, постанова підлягає скасуванню. З інкримінованим адміністративним правопорушенням сторона захисту категорично не погоджується, а ОСОБА_1 своєї вини не визнає.
В апеляційній скарзі вказує, що складені відносно ОСОБА_1 адміністративні матеріали не відповідають вимогам чинного законодавства, порушують її право на повний, об`єктивний та неупереджений розгляд справи, а судом першої інстанції при винесенні постанови було неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.
Як зазначає апелянт, 02 липня 2025 року о 02 год. 15 хв. у місті Києві транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції, які без належних підстав вказали на наявність у неї ознак алкогольного сп`яніння та прийняли рішення про складання протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому фактично інкримінується саме відмова від проходження огляду.
Захисник наголошує, що суд першої інстанції безпідставно виходив з того, що працівниками поліції було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу, тоді як матеріали справи не містять жодних відомостей про наявність передбачених законом підстав для такої зупинки. Також у матеріалах справи відсутні будь-які постанови про порушення правил дорожнього руху, які б передували зупинці транспортного засобу.
Окремо зазначено, що у матеріалах справи відсутня інформація про конкретну підставу зупинки транспортного засобу із посиланням на відповідний пункт закону, а також відсутні докази належного інформування водія про причини зупинки. У зв`язку з цим сторона захисту критично оцінює дії працівників поліції та вважає, що незаконна зупинка транспортного засобу спричинила недовіру до їхніх вимог. ОСОБА_1 не було належним чином роз`яснено її права та обов`язки, а також наслідки складання протоколу про адміністративне
правопорушення.
Захисник також звертає увагу, що матеріали справи містять направлення на огляд на стан сп`яніння від 02.07.2025 року, однак у ньому відсутній підпис водія про отримання такого направлення або відмітка про відмову від його отримання у присутності свідків. Крім того, у вказаному документі не зазначено, до якого саме протоколу він додається. Вказане направлення фактично не було вручено ОСОБА_1 , і їй не було належним чином роз`яснено право пройти огляд у медичному закладі. Працівниками поліції не було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, що, на його думку, свідчить про недотримання встановленого порядку проведення такого огляду.
Крім того, у скарзі зазначено, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що також свідчить про порушення процедур оформлення матеріалів.
Також звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за аналогічного правопорушення, а також відсутня інформація щодо повторності вчинення правопорушення.
Крім того, на електронну адресу Київського апеляційного суду, надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 в яких вона зазначила, що її неявка в судові засідання була зумовлена необхідністю тимчасового виїзду разом із неповнолітньою дитиною за межі м. Києва у зв`язку з безпековою ситуацією та масованими обстрілами. При цьому вказує, що на судове засідання 18 лютого 2026 року вона особисто прибула, однак його розгляд було відкладено судом.
Також ОСОБА_1 зазначає, що на момент подій 02 липня 2025 року перебувала у тяжкому психологічному стані, пов`язаному із загибеллю чоловіка та отриманням відомостей щодо обставин його смерті, проходила відповідне лікування та приймала призначені лікарем препарати. З її слів, у ніч події вона вживала снодійний лікарський засіб, а транспортний засіб перемістила лише на незначну відстань після виникнення конфліктної ситуації з невідомими особами та з міркувань безпеки.
Крім того, ОСОБА_1 просить врахувати її сімейний стан, наявність на утриманні дітей, вагітність, необхідність користування транспортним засобом в умовах воєнного стану та не застосовувати до неї стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явилася. До суду подала письмові пояснення щодо обставин справи та причин своєї неявки. Захисник апелянта у судове засідання також не прибув, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи не заявляв.
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_1 та її захисника.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Судом першою інстанцією встановлено, що ОСОБА_1 02.07.2025, о 02 годині 15 хвилин, в АДРЕСА_1, керувала транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовилась, що зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.2.5 ПДР та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Приймаючи рішення про визнання винною ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №378671 від 02.07.2025, у якому викладені встановлені судом обставини (а.с. 1-2); даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.07.2025 (а.с.4); даних відеозапису події, який підтверджує обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.8).
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції, а причини зупинки їй не повідомлялися, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, долученим до матеріалів справи.
Так, на відеозаписі (00:01:04) працівник поліції повідомляє ОСОБА_1 причину зупинки транспортного засобу, а саме керування під час дії комендантської години. Надалі зазначена підстава повторно повідомляється водію (00:04:16). За таких обставин доводи апеляційної скарги про відсутність законних підстав для зупинки транспортного засобу та неповідомлення водію причини такої зупинки не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються дослідженим відеозаписом.
Твердження захисника про те, що працівники поліції безпідставно вказали на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
З відеозапису вбачається, що після спілкування з ОСОБА_1 працівники поліції повідомили їй про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Так, о 00:05:21 працівники поліції вперше пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу. Надалі о 00:07:46 поліцейські повторно повідомляють ОСОБА_1 про виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння та знову пропонують пройти відповідний огляд. При цьому остання ухиляється від надання чіткої відповіді щодо проходження огляду.
О 00:08:36 ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу. Після цього працівники поліції пропонують їй пройти огляд у закладі охорони здоров`я, від чого вона також відмовляється. Одночасно поліцейськими роз`яснюються наслідки такої відмови, передбачені чинним законодавством.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було надано можливості пройти огляд у закладі охорони здоров`я або не було роз`яснено право на проходження такого огляду, повністю спростовуються відеозаписом події.
Не є слушними і доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не були роз`яснені її права та обов`язки. Так, із відеозапису вбачається, що о 00:48:31 працівниками поліції було роз`яснено ОСОБА_1 її права та обов`язки під час оформлення адміністративних матеріалів. Будь-яких заперечень щодо нерозуміння змісту роз`яснених прав або клопотань про надання додаткових роз`яснень остання не заявляла.
Посилання захисника на те, що направлення на огляд від 02.07.2025 року не містить підпису ОСОБА_1 про його отримання чи відмітки про відмову від отримання у присутності свідків, не свідчить про недопустимість такого доказу та не спростовує встановленого факту відмови від проходження огляду. При цьому факт пропонування пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, а також факт відмови від його проходження, безпосередньо зафіксовані на відеозаписі та узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння є безпідставними, оскільки такий огляд не проводився через відмову ОСОБА_1 від його проходження. Відтак відсутність акта огляду в даному випадку не свідчить про порушення процедури оформлення матеріалів справи.
Щодо доводів про те, що працівниками поліції не було відсторонено ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то зазначена обставина не спростовує факту керування транспортним засобом, наявності у неї ознак сп`яніння та подальшої відмови від проходження огляду, а тому не впливає на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності її вини.
Відсутність у матеріалах справи відомостей щодо повторного вчинення адміністративного правопорушення не спростовує встановленого факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та не впливає на доведеність її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про незаконність розгляду справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 . Як убачається з матеріалів справи, остання була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, була обізнана про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, однак у судові засідання не з`являлася. При цьому відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП участь особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою. За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за її відсутності.
Щодо письмових пояснень ОСОБА_1 , поданих до суду апеляційної інстанції, в яких вона посилається на необхідність тимчасового виїзду з м. Києва у зв`язку з безпековою ситуацією, тяжкий психологічний стан, пов`язаний із загибеллю чоловіка, проходження лікування, прийом лікарських препаратів, наявність на утриманні дітей, вагітність та необхідність користування транспортним засобом, апеляційний суд ставиться до наведених обставин з розумінням. Разом із тим зазначені обставини не спростовують встановленого матеріалами справи факту керування транспортним засобом та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а тому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З урахуванням наведеного висновки суду першої інстанції є вмотивованими та підстав для скасування судового рішення за апеляційними доводами не вбачається. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Рясного Владислава Денисовича - залишити без задоволення.
Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 17 березня 2026 року щодо ОСОБА_1  - залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.С. Яковлева