Справа №484/2868/26
Провадження №2/484/2091/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.07.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Медведєвої Н.А. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов позов ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість у розмірі 3707,23грн, яка складається із заборгованості в сумі 2769,18грн за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2019 року до жовтня 2023 року, інфляційних витрат у розмірі 742,08грн, 3% річних у розмірі 195,97грн та судові витрати у розмірі 8331,20грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що постановою Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/28/24 Комунальне підприємство «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради визнаний банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура. 02.02.2026 відбувся електронний аукціон №BRD001-UA-20260121-20415 з продажу майна банкрута по лоту №4, а саме: право вимоги грошової (дебіторської) заборгованості вказаного підприємства станом на 31.03.2025. Відповідно до протоколу про результати аукціону від 02.02.2026 позивач є його переможцем.
Згідно з протоколом про проведення аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026: ціна або частина ціни, сплачена переможцем за лот (що становить залишок гарантійного внеску за вирахуванням винагороди оператора): 666 963,13 грн без ПДВ (шістсот шістдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 13 копійок без ПДВ); сума залишку від ціни продажу лота, яка підлягає сплаті переможцем електронного аукціону (за вирахуванням залишку сплаченого гарантійного внеску): 0,00 грн.; сума, яка підлягає поверненню переможцю електронного аукціону, у разі, коли сума гарантійного внеску, сплаченого таким переможцем аукціону більша за суму ціни продажу лота та винагороди оператора: 532 494,76 грн (п`ятсот тридцять дві тисячі чотириста дев`ятсот чотири гривні 76 копійок); винагорода оператора авторизованого електронного майданчика, через який переможцем аукціону придбано майно: 5 378,73 грн (п`ять тисяч триста сімдесят вісім гривень 73 копійки) у т.ч. ПДВ 896,46 грн. Платіжна інструкція №2557 від 05.02.2026р. підтверджує оплату за лот №4 аукціону № BRD001-UA-20260121 -20415, а саме: 134 468,37 грн.
09.02.2026р. на підставі електронного аукціону №BRD001-UA-20260121-20415, між Комунальним підприємством «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (далі за текстом - «Продавець», «Первісний кредитор» та/або «КП «Первомайськводоканал») та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі за текстом - «Покупець», «Новий кредитор», «Позивач» та/або «ФОП ОСОБА_1 ») укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким Покупець сплатив Продавцю усі необхідні до сплати кошти, а Продавець передав (відступив) Покупцю право вимоги дебіторської заборгованості, а саме: право вимоги дебіторської заборгованості Комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (код ЄДРПОУ 42700456) на загальну суму 11 205 697,58 грн., в тому числі, заборгованість фізичних осіб (населення) на суму 8 294 061,14 грн., заборгованість фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб на суму 2 911,636,44 грн.
09.02.2026р. КП «Первомайськводоканал» та ФОП ОСОБА_1 керуючись ст.ст. 82, 87 Кодексу України з процедур банкрутства, уклали Договір відступлення права вимоги банкрута на аукціоні (далі за текстом - «Договір»). Згідно з пунктом 1 Договору на умовах даного Договору та на підставі Протоколу про проведення аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026 року, надалі Протокол, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги дебіторської заборгованості Первісного кредитора до контрагентів (боржників/солідарних боржників) за надані послуги, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Загальна сума вимог (дебіторської заборгованості) за цим Договором складає: 11 205 697,58 грн, обтяження відсутні. Пунктом 2 Договору передбачено, що за цим Договором Новий кредитор в день укладання цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань та сплати Боржниками грошових коштів. Розмір Права вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права Первісного кредитора переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. Пункт 5 Договору зазначає, що продаж дебіторської заборгованості здійснюється разом з усіма пов`язаними та похідними правами вимоги, у тому числі правом на стягнення штрафних санкцій, пені, інфляційних втрат, 3% річних, а також процесуальними правами кредитора.
Отже, позивач є новим кредитором до боржників за комунальними платіжами КП «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради, зокрема й відповідача, який є власником будинку АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 . 
Ухвалою від 22.05.2026 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи, визначені строки для подачі заяв по суті.
26.05.2026 від відповідача надійшов відзив, в якому він вказав, що позивач не довів склад, розмір та період заявленої заборгованості, зокрема, позивач не надав належного, повного та перевірного помісячного розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року. Крім того, позивач посилається на набуття права вимоги за договором відступлення права вимоги, укладеним після проведення аукціону. Разом з тим у наданій копії додатку № 1 до договору відступлення права вимоги по особовому рахунку № НОМЕР_1 зазначено іншу особу - ОСОБА_3 , а також іншу суму - 2 858,66 грн, натомість позов заявлено до ОСОБА_2 , а основна сума боргу у позові становить 2 769,18 грн. ОСОБА_3 є попереднім власником будинку. Відповідач набув право власності на будинок 25.12.2019, тоді як позовні вимоги заявлені за період з жовтня 2019 року по жовтень 2023 року, тобто охоплюють також період до набуття відповідачем права власності. Позивач не розмежував, яка частина боргу, на його думку, виникла до набуття відповідачем права власності, а яка - після цього. Також позивач не довів, що відповідач приймав на себе обов`язок сплачувати заборгованість попереднього власника. Отже, позивач повинен довести, що йому було передано саме право вимоги до ОСОБА_2 , саме за особовим рахунком № НОМЕР_1 , саме за заявлений період і саме в сумі 2 769,18 грн. Також позивач не довів належне повідомлення відповідача про заміну кредитора. При цьому відповідач заявив про застосування позовної давності. На підстави викладеного просив відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою суду від 27.05.2026 за клопотання відповідача витребувані у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 наступні документи: - повний помісячний розрахунок заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.10.2019 по 31.10.2023 із зазначенням сальдо, щомісячних нарахувань, оплат, перерахунків, коригувань, пільг, субсидій, сальдо на кінець кожного місяця та граничної дати оплати кожного платежу; особову картку, оборотно-сальдову відомість або інший первинний обліковий документ по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.10.2019 по 31.10.2023; документи, які підтверджують належність особового рахунку № НОМЕР_1 саме відповідачу, а також дату, з якої відповідач є власником, співвласником, зареєстрованою особою, фактичним користувачем або споживачем послуг; документи, які підтверджують фактичне надання послуг, застосовані тарифи та обсяги споживання за кожен місяць заявленого періоду, зокрема показники лічильника або підстави нарахування за нормами споживання; документи, які підтверджують розмежування заборгованості попереднього власника ОСОБА_3 та можливих нарахувань після набуття відповідачем права власності 25.12.2026; документи, які підтверджують, що відповідач прийняв на себе обов`язок сплатити заборгованість попереднього власника ОСОБА_3 , якщо така заборгованість включена до заявленої суми позову; повну належним чином засвідчену копію додатку № 1 до договору відступлення права вимоги від 09.02.2026 у частині, яка стосується особового рахунку № НОМЕР_1 та відповідача ОСОБА_2 ; документи, які підтверджують передання первісним кредитором новому кредитору саме вимоги до ОСОБА_2 , саме за особовим рахунком № НОМЕР_1 , саме у сумі 2769 грн 18 коп.; документи, які підтверджують направлення та отримання відповідачем письмового повідомлення про заміну кредитора, а також надання відповідачу доказів переходу права вимоги до ФОП ОСОБА_1 ; оригінали або належним чином засвідчені копії договору відступлення права вимоги від 09.02.2026, акта придбання майна на аукціоні, протоколу про результати аукціону та платіжного документа про сплату ціни лоту.
02.06.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача наполягала на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві, вказуючи, що саме на відповідача, як на власника квартири у спірний період, покладався обов`язок щодо утримання належного йому майна та своєчасної оплати житлово-комунальних послуг незалежно від того, на чиє ім`я був відкритий особовий рахунок, чи проживав він у квартирі фактично та чи користувався послугами особисто. Крім того, відповідач, набувши право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 був зобов`язаний належним переоформити особовий рахунок на своє ім`я як новий власник об`єкта нерухомості, однак він не вжив жодних заходів щодо переоформлення особового рахунку № НОМЕР_1 , який і надалі залишався відкритим на ім`я ОСОБА_3 . Після набуття права власності на спірний об`єкт нерухомого майна новий власник починаючи з грудня 2019 року систематично здійснював оплату житлово-комунальних послуг за відповідною адресою, але на підставі статті 534 ЦК України частина здійснених відповідачем платежів зараховувалась в рахунок погашення заборгованості за минулий період, тобто до грудня 2019 року. Крім того, відповідачу надані докази переходу права вимоги від КП «Первомайськводоканал» до ФОП ОСОБА_1 , які є в матеріалах справи, і це не звільняє відповідача від виконання свого зобов`язання перед новим кредитором. У свою чергу, відповідачем не надані докази виконання зобов`язання ані перед КП «Первомайськводоканалом» ПМР як первісним кредитором, ані перед новим кредитором – ФОП ОСОБА_1 , за надані житлово-комунальні послуги, що обліковується по особовому рахунку № НОМЕР_1 . Наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 відсотків річних розраховується за період з 01.01.2024 до 11.05.2026 виключно в межах, передбачених чинним законодавством, із дотриманням положень постанови КМУ №206 в усіх її редакціях. Крім того строк позовної давності, визначений ст.257 ЦК України, було продовжено через запровадження на всій території України карантину до 30 червня 2023 року, а в подальшому було зупинено на строк дії воєнного стану з 24.02.2022р., отже заявлені в позовній заяві вимоги не виходить за строки позовної давності.
03.06.2026 до суду надійшли заперечення на відзив, в яких відповідач наполягав на відмову у задоволенні позову.
17.06.2026 суду надійшла заява від представника позивача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 4741,45грн.
19.06.2026 від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну допомогу.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 31.03.2025 у справі № 915/28/24 Комунальне підприємство «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради визнаний банкрутом і відкрита ліквідаційна процедура. 02.02.2026 відбувся електронний аукціон №BRD001-UA-20260121-20415 з продажу майна банкрута по лоту №4, а саме: право вимоги грошової (дебіторської) заборгованості вказаного підприємства станом на 31.03.2025. Відповідно до протоколу про результати аукціону від 02.02.2026 позивач є його переможцем.
Згідно з протоколом про проведення аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026: ціна або частина ціни, сплачена переможцем за лот (що становить залишок гарантійного внеску за вирахуванням винагороди оператора): 666 963,13 грн без ПДВ (шістсот шістдесят шість тисяч дев`ятсот шістдесят три гривні 13 копійок без ПДВ); сума залишку від ціни продажу лота, яка підлягає сплаті переможцем електронного аукціону (за вирахуванням залишку сплаченого гарантійного внеску): 0,00 грн.; сума, яка підлягає поверненню переможцю електронного аукціону, у разі, коли сума гарантійного внеску, сплаченого таким переможцем аукціону більша за суму ціни продажу лота та винагороди оператора: 532 494,76 грн (п`ятсот тридцять дві тисячі чотириста дев`ятсот чотири гривні 76 копійок); винагорода оператора авторизованого електронного майданчика, через який переможцем аукціону придбано майно: 5 378,73 грн (п`ять тисяч триста сімдесят вісім гривень 73 копійки) у т.ч. ПДВ 896,46 грн. Платіжна інструкція №2557 від 05.02.2026р. підтверджує оплату за лот №4 аукціону № BRD001-UA-20260121 -20415, а саме: 134 468,37 грн.
09.02.2026р. на підставі електронного аукціону №BRD001-UA-20260121-20415, між Комунальним підприємством «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (далі за текстом - «Продавець», «Первісний кредитор» та/або «КП «Первомайськводоканал») та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі за текстом - «Покупець», «Новий кредитор», «Позивач» та/або «ФОП ОСОБА_1 ») укладено акт про придбання майна на аукціоні, згідно з яким Покупець сплатив Продавцю усі необхідні до сплати кошти, а Продавець передав (відступив) Покупцю право вимоги дебіторської заборгованості, а саме: право вимоги дебіторської заборгованості Комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради (код ЄДРПОУ 42700456) на загальну суму 11 205 697,58 грн., в тому числі, заборгованість фізичних осіб (населення) на суму 8 294 061,14 грн., заборгованість фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб на суму 2 911,636,44 грн.
09.02.2026 КП «Первомайськводоканал» та ФОП ОСОБА_1 керуючись ст.ст. 82, 87 Кодексу України з процедур банкрутства, уклали Договір відступлення права вимоги банкрута на аукціоні (далі за текстом - «Договір»). Згідно з пунктом 1 Договору на умовах даного Договору та на підставі Протоколу про проведення аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026 року, надалі Протокол, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги дебіторської заборгованості Первісного кредитора до контрагентів (боржників/солідарних боржників) за надані послуги, зазначених у Додатку №1 до цього договору, надалі за текстом - Боржники. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Загальна сума вимог (дебіторської заборгованості) за цим Договором складає: 11 205 697,58 грн, обтяження відсутні. Пунктом 2 Договору передбачено, що за цим Договором Новий кредитор в день укладання цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Первісним кредитором у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань та сплати Боржниками грошових коштів. Розмір Права вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права Первісного кредитора переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги. Пункт 5 Договору зазначає, що продаж дебіторської заборгованості здійснюється разом з усіма пов`язаними та похідними правами вимоги, у тому числі правом на стягнення штрафних санкцій, пені, інфляційних втрат, 3% річних, а також процесуальними правами кредитора.
Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги банкрутів на аукціоні від 09.02.2026 переможцю аукціону передано право вимоги за надані послуги до боржників Комунального підприємства «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради, зокрема за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкритим на ОСОБА_3 , в сумі 2858,66грн.
За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу №5588, посвідченого 05.12.2019 приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Цихонєю В.А..
Згідно із п.6 ч.1 ст.1 Закону України №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон №2189-VIII) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до п.5, 11, 12 ч. 2 ст. 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.
За змістом ст. 9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із ч.1 ст. 10 Закону №2189-VIII ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Відповідно до п.31 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 року № 690 у разі недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань або в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю або іншій особі, яка здійснює розподіл обсягів послуг, показань відповідного вузла обліку, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем послуг за попередні 12 місяців, а у разі відсутності такої інформації - за фактичний час споживання послуг, але не менше 15 діб. У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до відповідного вузла обліку для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Факт недопущення споживачем (його представником) виконавця або іншої особи, яка здійснює розподіл обсягів послуг, до вузла обліку послуги для зняття показань фіксується шляхом складення акта у довільній формі. Після відновлення надання показань вузлів обліку таким споживачем виконавець або інша особа, яка здійснює розподіл обсягів послуг, зобов`язані провести перерозподіл обсягу спожитої послуги у будинку та перерахунок з ним, а також з усіма споживачами будинку відповідно до Методики розподілу. Перерозподіл обсягів спожитих послуг у будинку та перерахунок проводиться у тому розрахунковому періоді, в якому отримано у встановленому порядку інформацію про невідповідність обсягу розподілених послуг окремим споживачам обсягу, необхідному для розподілу, але не більше ніж за 12 розрахункових періодів.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Згідно із ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За результатами проведення електронного аукціону №BRD001-UA-20260121-20415 від 02.02.2026 між Комунальним підприємством «Первомайськводоканал» Первомайської міської ради та позивачем на підставі ст.ст. 82, 87 Кодексу України з процедур банкрутства 09.02.2026 укладений Договір відступлення права вимоги банкрута на аукціоні, за умовами якого первісний кредитор передав (відступив), а новий кредитор набув право грошової вимоги (портфель заборгованості) до боржників за комунальними платежами, зокрема за особовим рахунком № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відкритим на попереднього власника ОСОБА_3 , в сумі 2858,66грн, що підтверджується Додатком №1 до вказаного.
Відповідач є власником вказаного будинку з 05.12.2019.
Згідно з ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. 
Згідно з положенням ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Власник або наймач житлового приміщення та повнолітні члени його сім`ї, що мешкають разом з ним, зобов`язані своєчасно та у повному обсязі вносити оплату за надані житлово-комунальні послуги згідно з ст. 66-68 Житлового кодексу України.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).
Відповідно до п.1, 11, 12 ч.2 ст. 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.
Придбавши квартиру відповідач вказані обов`язки не виконав.
Викладене вище свідчить, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг та належними відповідачем у справі.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В силу вимог ст. 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним Договором або законом. У випадку, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Отже неповідомлення відповідача про зміну стягувача заборгованості не є підставою для звільнення його від сплати заборгованості, отже не є підставою для відмову у задоволенні позову.
Відповідач є власником будинку АДРЕСА_1 з 05.12.2019. Крім того, з 27.12.2019 він зареєстрований за вказаною адресою.
З огляду на нарахування за надані послуги за жовтень 2019 по жовтень 2023 за вказаною адресою, складені ліквідатором КП «Первомайськводоканал» Первомайської ради Лозовою О.М., з жовтня 2019 року здійснювались нарахування за тарифом 19,94грн до червня 2019 року включно, з липня 2019 року до жовтня 2019 – за тарифом 27,30грн. З вказаний період нараховані кошти за 548м3 на суму 14850грн, з яких сплачено 12080,82грн.
Однак до вказаних розрахунків увійшов розмір заборгованості в сумі 39,88грн, який виник за жовтень-листопад 2019, тобто у період, до набуття відповідачем у власність зазначеного будинку. Докази на підтвердження того, що новий власник погодився сплачувати борги попереднього власника, суду не надані. Отже, надані позивачем докази в їх сукупності цілком підтверджують наявність заборгованості відповідача за житлово-комунальні послуги в сумі 2729,30грн і право вимоги позивача щодо стягнення цього боргу.
Відповідальність за порушення грошового зобов`язання визначена ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у разі заміни сторони зобов`язання до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
Пунктом 5 Договору відступлення права вимоги банкрута на аукціоні, укладеного 09.02.2026 між КП «Первомайськводоканал» та ФОП ОСОБА_1 , визначено, що продаж дебіторської заборгованості здійснюється разом з усіма пов`язаними та похідними правами вимоги, у тому числі правом на стягнення штрафних санкцій, пені, інфляційних втрат, 3% річних, а також процесуальними правами кредитора.
Отже, суд дійшов висновку, що позивач набув право на нарахування трьох процентів річних та інфляційних втрат.
Враховуючи, що сума заборгованості відповідача складає 2729,30грн, за період з 01.01.2024 до 11.05.2026 інфляційні втрати дорівнюють – 731,40грн, а 3% річних – 193,14грн, всього 3653,48грн.
Відповідач просив застосувати строк позовної давності.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (абзац перший частини п`ятої статті 261 ЦК України). Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
Заборгованість за надані послуги виникла у грудні 2019.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року, який набрав чинності 02 квітня 2020 року, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12.
Відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 30 червня 2023 року ( з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України №392 від 20 травня 2020 року,№500 від 17 червня 2020 року,№641 від 22 липня 2020 року,№760 від 26 серпня 2020 року,№956 від 13 жовтня 2020 року,№1236 від 09 грудня 2020 року,№104 від 17 лютого 2021 року,№405 від 21 квітня 2021 року,№611 від 16 червня 2021 року,№855 від 11 серпня 2021 року,№981 від 22 вересня 2021 року,№1336 від 15 грудня 2021 року, №229 від 23 лютого 2022 року, №630 від 27 травня 2022 року, №928 від 19 серпня 2022 року, №1423 від 23 грудня 2022 року, №383 від 25 квітня 2023 року).
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стану з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на цей час.
17 березня 2022 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-IX від 15 березня 2022 року, яким внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19 такого змісту: «19. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії».
Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-IX пункт 19 було викладено у наступній редакції: «У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану». Вказана норма закону діяла до 04 вересня 2025 року.
Викладене вище свідчить, що позивачем не пропущений строк звернення до суду.
Отже позов є обґрунтованим та належить задоволенню частково.
Також до суду надійшла заява від представника позивача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в сумі 4741,45грн.
Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 ЦПК України).
Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-V «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.133 ЦПК України).
Велика Палата у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 також вказувала, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Разом із тим, при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Такий же правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на правову допомогу (постанова Верховного Суду від 04.06.2025 у справі № 490/1923/23).
До заяви додані документи на підтвердження надання професійної правничої допомоги.
За такого, перевіривши обґрунтованість клопотання про розподіл зазначених витрат, додані документи, враховуючи обставини справи, яка є малозначною, обсяг виконаних робіт, а також клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, суд вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на професійну (правничу) допомогу не відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг та критерію розумності їхнього розміру, пропорційності задоволенню вимог, а відтак вважає за необхідне зменшити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді, до 3000,00 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідача слід сягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2956,80грн.
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений судовий збір у розмірі, пропорційному до задавненого позову, в сумі 1311,90грн. 
Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість у розмір 2729,30грн, інфляційні втрати – 731,40грн, 3% річних – 193,14грн, витрати по сплаті судового збору в сумі 1311,90грн та витрати на правничу допомогу в сумі 2956,80грн, всього 7922 (сім тисяч дев`ятсот двадцять дві)грн 54 коп. 
В задоволенні позову в іншій частині відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи або особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених уч.2 ст. 358 ЦПК України.
Інформація про учасників:
Позивач – Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 . 
Відповідач – ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя Н.А.Медведєва