Справа № 342/704/26
Провадження № 3/342/118/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року м. Городенка

Суддя Городенківського районного суду Івано-Франківської області Гайдич Р.М., розглянув справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції №2 (м.Городенка) Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.5 ст.126 КУпАП,ч.2 ст.130 КУпАП

В с т а н о в и в:
До Городенківського районного суду поступили матеріали адміністративних справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП та за ч.5 ст.126 КУпАП.
Справи об`єднано в одне провадження.
ОСОБА_1 повторно протягом року керував транспортним засобом, як особа, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом та повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративні правопорушення було вчинено за таких обставин: водій ОСОБА_1 11.06.2026 близько 21-03 год по вул.Б.Хмельницького, с.Вербівці Коломийського району повторно протягом року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом, а саме автомобілем марки Фольксваген Джета р.н. НОМЕР_2 , чим порушив вимоги п. 2.1а, 2.9а ПДР України.
У судові засідання призначені по справі на 01.07.2026 та 16.07.2026 ОСОБА_1 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Оскільки ОСОБА_1 , будучи обізнаним про те, що відносно нього складено протоколи про адміністративне правопорушення, у судові засідання не з`являється, суд вважає за можливе провести розгляд справи за його відсутності, оскільки положення ст.268 КУпАП не встановлюють обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, ч.2 ст.130 КУпАП, а безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозаписи надані працівниками поліції, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з п. 1.1 ПДР, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до п. 1.9 ПДР , особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно вимог п.2.1 ПДР кожен водій повинен мати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 58 Конституції України визначено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Частина 5 ст.126 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, а ч.2 цієї статті передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою яка не має права керування таким транспортним засобом.
Частиною 2 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність зокрема за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів зміцнення законності.
Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Відповідно до даних протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №459679 та ЕПР1 №690501 керував 11.06.2026 в с.Вербівці повторно протягом року ТЗ будучи позбавленим права керування цим ТЗ перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.
Вказані протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те особою - працівниками поліції, після встановлення особи правопорушника, відповідно до вимог ст.254 КУпАП, а саме не пізніше 24-годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлений ст.256 КУпАП. Протоколи підписані уповноваженими особами, а протокол ЕПР1 №690501 підписаний і ОСОБА_1 без будь-яких зауважень. 
Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час зупинки ОСОБА_1 та під час складання протоколів про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень передбачених ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, а саме даними:
- протоколів ЕПР1 №690501 та ДПР18 №459679 від 11.06.2026 в котрих зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 ТЗ з порушенням ПДР;
- рапортів працівників поліції в котрих вказано про обставини виявлення адміністративних правопорушень 11.06.2026 в с.Вербівці вчинених ОСОБА_1 ;
- направлення на огляд водія ТЗ для виявлення стану алкогольного сп`яніння та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння від 11.06.2026;
- роздруківки приладу Драгер в котрому зазначено про результат тесту 1.80 проміле;
- постанови ЕНА №7357179 від 11.06.2026 водій ОСОБА_1 керував ТЗ в с.Вербівці із несправними зовнішніми світловими приладами, за що його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, що також підтверджує факт керування ним ТЗ 11.06.2026.
Згідно копії постанови Городенківського районного суду від 25.03.2026 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування ТЗ на строк 5 років без оплатного вилучення ТЗ.
Даними DVD-R диску із відеозаписами події правопорушень, вчиненого 11.06.2026 водієм ОСОБА_1 , а саме де відображено:
- фіксацію руху автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 із службового ТЗ працівників поліції, який стояв нерухомо;
- факт спілкування працівника поліції із водієм автомобіля, після його зупинки поліцейським із повідомленням причини зупинки;
- за кермом ТЗ, під час повідомлення поліцейським причини зупинки, знаходився водій, який вказав свої анкетні дані, як ОСОБА_1 ;
- повідомлення водію поліцейськими ознаки алкогольного сп`яніння;
- роз`яснення поліцейським водію процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- на пропозицію поліцейських пройти огляд, водій спочатку не погодився, однак під час спілкування із поліцейськими згодився пройти тест та не заперечував результат тесту;
- водій неодноразово стверджував, що вживав пиво;
- під час спілкування водій не висловлював свого зауваження з приводу незрозумілості своїх прав і не виявляв бажання скористатись правовою допомогою.
Долучені до матеріалів справи відеозаписи повністю відображають події, які відбулися за участі водія ОСОБА_1 11.06.2026 в с.Вербівці із моменту його зупинки до ознайомлення із змістом протоколів. Та підтверджують факт керування Бодоряком ТЗ із порушенням ПДР, що ним підтверджувалось неодноразово під час спілкування з поліцейськими. 
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними.
Вище зазначені докази в цілому жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (п.65).
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративних правопорушень в діях особи, щодо якої складено протоколи, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, а саме у повторному протягом року керуванні транспортним засобом, як особа, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом та в повторному протягом року керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами. 
Вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адмінправопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП, і його дії кваліфіковано правильно, оскільки він повторно протягом року керував транспортним засобом, як особа, яка позбавлена права керування таким транспортним засобом та повторно протягом року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішення ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Судом враховуються при призначенні покарання вимоги ст. 61 Конституції України, в якій зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. А судом було об`єднано декілька справ про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності в одне провадження.
Керуючись ст. 33 КУпАП, враховуючи особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, характер вчиненого ним адміністративних правопорушень, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому вважаю за необхідне накласти на останнього адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, а саме у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, як передбачено в санкції ч.5 ст.126 КУпАП, яка є суворішою санкцією ніж та, що передбачає відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП.
Постанова підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.
Адміністративне стягнення відповідно до ст.23 КУпАП є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 33-35, 40-1,126,130, 221, 251, 266, 283-285, 294, 299, 307, 308 КУпАП,- 

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 126 та ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення: 
за ч.5 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу;
за ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі у розмір 2000 (двох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення при вчиненні двох адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126 та ч.2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмір 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 до державного бюджету судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений ч.1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: Гайдич Р. М.