ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 08 липня 2026 року 	Справа № 903/248/26	

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Мачульської Л.В., розглянувши матеріали по справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ВолиньБудКомфорт”
до відповідача: Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі Філії “Лісові репродуктивні ресурси” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”
про стягнення 1 129 730,14 грн,
за участю представників – учасників справи:
від позивача: Грушецького І.Л.
від відповідача: Крючкової О.Б.

ВСТАНОВИВ:

11.03.2026 через систему “Електронний кабінет” до Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ВолиньБудКомфорт” до відповідача 1: Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, до відповідача 2: Філії “Лісові репродуктивні ресурси” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України”, в якій позивач просив суд:
- стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі Філії “Лісові репродуктивні ресурси” ДСГП “Ліси України” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ВолиньБудКомфорт” заборгованість за Договором підряду №12/12-01 від 12.12.2023 у розмірі 987 443,58 грн (з ПДВ);
- стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних на суму 5 031,90 грн та інфляційні втрати на суму 6 912,11 грн відповідно до статті 625 ЦК України, нараховані на суму основного боргу, станом на 09.03.2026;
- стягнути з відповідача на користь позивача пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до умов Договору станом на 09.03.2026 у розмірі 61221,50 грн;
- стягнути з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 69121,05 грн відповідно до умов Договору (у зв`язку з простроченням оплати понад 30 календарних днів);
- стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 13556,76 грн та інші судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у порядку та розмірах, визначених судом.
Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань згідно договору підряду №12/12-01 від 12.12.2023 в частині оплати виконаних робіт.
Ухвалою суду від 16.03.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “ВолиньБудКомфорт” залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду впродовж 10-ти календарних днів з дня одержання ухвали письмової заяви щодо уточненого складу сторін у даному спорі.
17.03.2026 через підсистему “Електронний суд” надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач просить суд вважати уточненим склад сторін у справі №903/248/26, а саме: належним та єдиним відповідачем у справі – Державне спеціалізоване господарське підприємство “Ліси України” в особі Філії “Лісові репродуктивні ресурси” ДСГП “Ліси України”.
Ухвалою суду від 23.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 22 квітня 2026 року о 10:00 год. 
08.04.2026 надійшла заява відповідача про продовження строку для подання відзиву. Зазначає, що відповідачем не було подано відзив на позовну заяву у зв`язку з відсутністю на підприємстві працівників, які володіють необхідними знаннями та досвідом у галузі юриспруденції, та які, відповідно до норм чинного законодавства, можуть представляти Відповідача в судовому процесі, що унеможливило своєчасну та належну підготовку відзиву на позовну заяву. У зв`язку з цим виникла необхідність у залученні зовнішнього фахівця (адвоката) для надання правничої допомоги, що потребувало додаткового часу. Окрім того, філія “Лісові репродуктивні ресурси” ДСГП “Ліси України” не є самостійною юридичною особою, у зв`язку з чим укладення договорів, зокрема про надання правничої допомоги, потребує погодження з юридичною особою ДСГП “Ліси України”. Тривалість процедури такого погодження і зумовила неможливість своєчасного подання відзиву на позовну заяву. Зокрема, лише 07.04.2026 року юридичною особою ДСГП “Ліси України” було погоджено укладення відповідного договору, після чого між Відповідачем філією “Лісові репродуктивні ресурси” ДСГП “Ліси України” та Адвокатським об`єднанням “КРЮЧКОВА” було укладено договір №148-20260407-1-з про надання правничих послуг (допомоги). Після укладення зазначеного договору представнику Відповідача необхідний додатковий час для ознайомлення з матеріалами справи, а також для підготовки обґрунтованого та належного відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ч. ч. 1, 2 ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).
Приписами ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Ч. 3 ст. 119 ГПК України передбачено, що якщо інше не встановлено законом, заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене розгляд заяви відповідача про продовження строку для подання відзиву розглядається без повідомлення учасників справи.
Частиною 8 статті 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.
Ухвалою суду від 23.03.2026 відповідачу встановлено строк не пізніше ніж протягом 15 календарних днівз дня вручення цієї ухвали подати суду відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, який відповідатиме приписам статті 165 ГПК України.
Відповідач ухвалу суду отримав 23.03.2026, строк для подання відзиву – по 07.04.2026.
В той же час, заява про продовження строку для подання відзиву надіслана відповідачем через Електронний суд 08.04.2026, тобто з пропуском встановленого ухвалою суду від 23.03.2026 строку для її подання.
З огляду на те, що відповідачем заявлено клопотання про продовження строку на подання відзиву 08.04.2026, тобто вже після закінчення строку на подання відзиву на позовну заяву 07.04.2026, встановленого ухвалою суду від 23.03.2026, відповідно такі обставини унеможливлюють продовження відповідачу строку для подання відзиву на позовну заяву на підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України, який вже сплив. Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення заяви відповідача щодо продовження строку на подання відзиву, оскільки неможливо продовжити встановлений судом процесуальний строк після його спливу.
Ухвалою суду від 15.04.2026 у задоволенні заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” в особі Філії “Лісові репродуктивні ресурси” Державного спеціалізованого господарського підприємства “Ліси України” від 08.04.2026 про продовження строку для подання відзиву відмовлено.
У судовому засіданні 22.04.2026 представник відповідача заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою подання відзиву.
Представник позивача клопотання не заперечив.
Суд протокольною ухвалою від 22.04.2026 підготовче засідання відклав на 30.04.2026 о 10:30 год.
23.04.2026 надійшов відзив відповідача, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що товариство правомірно розцінило первинні документи, подані без підпису інженера технічного нагляду, як неналежно оформлені у розумінні пункту 4.3 Договору та такі, що не відповідають усталеному порядку оформлення документів у взаємовідносинах сторін. Обов`язковість проведення технічного нагляду регламентована і в ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва». Наявність підпису А.Яцини на акті по формі КБ-2в не може бути підтвердженням приймання робіт від імені Відповідача, без зауважень, оскільки з 01 жовтня 2025 року підписантом договорів, первинних документів та іншої офіційної документації є директор філії «Лісові репродуктивні ресурси» ДП «Ліси України» Климко Володимир Олександрович. Сам факт одночасного надсилання актів виконаних робіт та листа про погодження зміни холодильного обладнання свідчить, що позивач сам не вважав технічні рішення остаточно погодженими на момент пред`явлення робіт до приймання. Позивач не повідомляв Відповідача про готовність робіт до передання у належний спосіб, який би підтверджував завершення відповідного етапу будівництва без застережень та у повній відповідності до погодженої проєктно-кошторисної документації. Більше того, одночасно з поданням актів позивач заявив про істотні зміни, що свідчить про відсутність сформованого, остаточного та належно оформленого результату робіт. Твердження позивача про те, що лист-відмова від 24.12.2025 був направлений із порушенням 5-денного строку, є безпідставним. Оскільки позивач супровідним листом №29 від 10.12.2025 року надав повідомлення про відхилення від проектної документації та без візи технічного нагляду (тобто дефектні за формою), процедура перевірки їхнього змісту (перевірка обсягів, якості тощо) навіть не розпочалася. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат, 3% річних та пені на загальну суму 142 286,56 грн не підлягають задоволенню з огляду на відсутність факту прострочення виконання грошового зобов`язання. Просить поновити строк для подання відзиву.
Позивач у відповіді на відзив від 29.04.2026 зазначає, що відповідач не довів дотримання механізму прийняття робіт чи відмови від їх прийняття. У відзиві не наведено належно складеного дефектного акта, не конкретизовано перелік робіт, які начебто виконані з недоліками, не зазначено дат виявлення таких недоліків, строків їх усунення та не подано доказів залучення сторонніх спеціалізованих організацій у порядку пункту 4.5 договору. Так само відповідач не довів, що у зв`язку з якістю або технічними характеристиками спірних робіт ним у передбаченому договором порядку було ініційовано проведення випробувань або експертизи якості. ФОП Токарчук Ю.Б. не є працівником позивача, не підпорядковується позивачу та не перебуває з ним у договірних відносинах щодо здійснення технічного нагляду - позивач не має юридичних інструментів примусу технічного нагляду до підписання актів, прибуття на об`єкт або надання письмової позиції. Відсутність підпису технічного нагляду не була наслідком бездіяльності позивача. Позивач здійснив залежні від нього дії для залучення технічного нагляду до перевірки та підписання документів. Натомість технічний нагляд фактично ухилився від отримання відповідного звернення, що не може створювати для підрядника негативні майнові наслідки у вигляді блокування оплати виконаних робіт. Лист №261/31-2025 від 24.12.2025 є не аргументованою відмовою від прийняття робіт. Така підстава не є тотожною встановленню недоліків робіт, невідповідності обсягів або недостовірності вартості. Пакет первинних документів був вручений відповідачу 12.12.2025 та 15.12.2025, у зв`язку з чим п`ятиденний строк для підписання або мотивованої відмови спливав відповідно 17.12.2025 та 20.12.2025 включно. Натомість лист №261/31-2025 датований 24.12.2025, а отже сформований після спливу договірного строку на реагування. Відповідач не надав доказу, що лист №197/31.1.7-2025 від 08.10.2025 був вручений або іншим належним способом доведений до відома позивача до 28.11.2025, тобто до дати оформлення спірних актів. У матеріалах відзиву відсутні докази поштового вручення, доставки через електронний кабінет, отримання електронного листа або інший доказ, який підтверджував би обізнаність позивача з цим листом саме у жовтні або листопаді 2025 року. Позивач подав технічні паспорти на фактично поставлені холодильні агрегати, які ідентифікують відповідні моделі, їх функціональне призначення, температурні режими роботи, склад обладнання та правила експлуатації. Відповідач не подав належного технічного доказу, який би підтверджував, що фактично поставлене та змонтоване холодильне обладнання є непридатним, неякісним, не відповідає функціональному призначенню об`єкта або не може забезпечити необхідний температурний режим.
Крім того, у відповіді на відзив позивач просить долучити до матеріалів справи додаткові докази.
Заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 30.04.2026 поновив строк для подання відзиву та долучив відзив на позовну заяву, відповідь на відзив до матеріалів справи, оголосив перерву у судовому засіданні до 07.05.206 о 10:30 год.
04.05.2026 надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, згідно яких зазначає, що позивач, посилаючись на договірний порядок приймання робіт і очікувані дії відповідача, в свою чергу не враховує при цьому факт самовільного одностороннього відступу від умов договору підряду та відхилення Генпідряником (позивачем) від проектно-кошторисної документації та цим нівелює вимоги законодавства та інші вимоги цього ж договору, що стосуються процедури внесення змін до договору та проектної документації. Позивач не довів, що фактично поставлене та змонтоване обладнання є тим самим обладнанням, яке було передбачене проектно-кошторисною документацією, або що його заміна була належним чином погоджена із замовником, проектувальником, технічним наглядом та оформлена у встановленому договором і законодавством порядку. Відсутність альтернативного розрахунку 3% річних, інфляційних втрат, пені чи штрафу не означає визнання таких нарахувань. Відповідач заперечує не лише їх розмір, а саму правову підставу для їх нарахування, оскільки основне грошове зобов`язання у заявленому позивачем розмірі не є доведеним, а строк його виконання не настав. Відповідач заперечує проти задоволення клопотання позивача про долучення додаткових доказів по справі, оскільки позивачем не обґрунтовано неможливості подання таких доказів разом із позовною заявою або у встановлений судом процесуальний строк з причин, що об`єктивно не залежали від позивача.
06.05.2026 надійшло клопотання позивача про долучення додаткових доказів по справі.
У судовому засідання 07.05.2026 судом оголошено перерву до 14.05.2026 о 15:30 год.
Відповідач у додаткових поясненнях від 12.05.2026 зазначає, що подана позивачем переписка може свідчити виключно про факт комунікації між невстановленими особами щодо обговорення тексту листа-оферти або комерційної пропозиції, однак не підтверджує виникнення у сторін нових договірних прав та обов`язків і не створює юридичного факту внесення змін до договору щодо зміни інженерного рішення по холодильному обладнанню. Просить відмовити у задоволення клопотання позивача про долучення додаткових доказів по справі. 
З метою повного та всебічного розгляду справи, враховуючи, що додаткові пояснення відповідача є поясненнями щодо поданих позивачем клопотань, суд протокольною ухвалою 14.05.2026 прийняв додаткові пояснення відповідача до розгляду.
14.05.2026 надійшли додаткові пояснення позивача по суті позовних вимог (сформовані 13.05.2026).
Статтею 80 ГПК України унормовано, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу; у випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч.1, 2 ст. 118 ГПК України).
Частинами 1,2 статті 119 ГПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 
Таким чином пропущений процесуальний строк, встановлений законом може бути поновлений лише за заявою учасника справи у разі, якщо суд визнає наведені причини пропуску цього строку поважними, а встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.
Згідно ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Вирішення питання щодо поновлення строку на вчинення процесуальних дій перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. У тому випадку, коли у встановлений законом строк учаснику справи виконати певні процесуальні дії не є можливим, оскільки саме у нього виникли обставини, які перешкоджають їх реалізації, у такого учасника виникає унормована законом можливість ініціювати поновлення процесуального строку, у спосіб звернення до суду із заявою, в якій має бути наведено причини пропуску строку; суд же лише має здійснити оцінку причин пропуску строку, наведених заявником, на предмет їх поважності. Інший підхід порушував би принципи диспозитивності та змагальності (пункт 3.3 постанови Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 918/604/23).
Верховний Суд сформулював усталений правовий висновок про те, що єдиний винятковий випадок, коли можливе прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (подібні за змістом висновки щодо застосування статті 269 ГПК України викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 у справі № 10/Б-921/1442/2013, від 27.03.2024 №907/439/22).
Докази, що підтверджують заявлені вимоги, мають бути подані учасниками справи одночасно з заявами по суті справи у суді першої інстанції, а неможливість подання доказів у цей строк повинна бути письмово доведена позивачем суду та належним чином обґрунтована. При цьому докази, якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги, повинні існувати на момент звернення до суду з відповідним позовом, і саме на учасника справи покладено обов`язок подання таких доказів одночасно з позовною заявою. Єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушенням встановленого строку, - наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії (наприклад, якщо стороні не було відомо про існування доказів), тягар доведення яких також покладений на учасника справи (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14 (врахована судом апеляційної інстанції), від 27.06.2023 у справі № 910/161/181/18, від 28.02.2024 №910/12005/22).
Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій (див. постанову від 08.12.2022 у справі №990/102/22).
Пояснення з посиланням на докази, які підтверджують, що позивач здійснив всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу до подання позовної заяви, об`єктивної неможливості отримання таких доказів, посилання на доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк, у позовній заяві відсутні.
Суд зазначає, що причин неможливості подачі таких доказів у встановлений строк позивачем не зазначено та клопотання щодо поновлення процесуального строку не заявлено.
Положеннями частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не надавав дозвіл позивачу на подання додаткових пояснень з окремого питання, оскільки підстави для подання таких пояснень наразі відсутні.
Отже, враховуючи звернення позивача із клопотаннями про долучення нових доказів до матеріалів справи після закінчення визначеного процесуальним законодавством строку для їх подання, відсутність обґрунтувань неможливості отримання таких доказів у встановлений строк, відсутність клопотання позивача про поновлення такого строку, суд протокольною ухвалою від 14.05.2026 клопотання позивача від 29.04.2026, 06.05.2026 про долучення доказів, додаткові пояснення від 14.05.2026 залишив без розгляду, закрив підготовче провадження, призначив розгляд справи по суті на 10.06.2026 о 12:00 год.
У судових засіданнях 10.06.2026, 17.06.2026 оголошувалась перерва до 08.07.2026 о 16:00 год.
У судовому засіданні представники позивача та відповідача дали свої пояснення, доводи, висловили думку з питань, які виникли під час розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, в с т а н о в и в:

12.12.2023 між ТОВ «ВолиньБудКомфорт» (генпідрядник) та ДСГП «Ліси України» в особі філії «Ківерцівське лісове господарство» (замовник) укладено договір підряду №12/12-01 (далі - договір).
Згідно умов договору замовник доручає, а генпідрядник своїми або з залученням співпідрядників та засобами згідно із затвердженою замовником кошторисною документацією та умовами даного договору забезпечує на свій ризик виконання у встановлений строк та належної якості роботи по: «Реконструкцію існуючих приміщень під цехи з підготовки насіння та посіву, складські приміщення та влаштування теплиці та поля дорощування в м. Ківерці по вул.Степана Бандери, 4, Луцького р-ну, Волинської обл. 4 черга. Цех з підготовки насіння» (п. 1.1. договору). 
Згідно п. 1.2. договору Генпідрядник в межах договірної ціни виконує власними і в разі необхідності залученими силами, всі передбачені замовленням роботи, здає в обумовлені строки роботи замовнику, усуває на протягі гарантійного строку експлуатації об`єкту недоробки, що зумовлені неякісним виконанням робіт. 
Склад, обсяги, об`єм, види, ціна та строки виконання робіт, а також ціна матеріалів (в тому числі матеріалів замовника) визначаються затвердженою кошторисною документацією та договірною ціною, що є невід`ємною частиною договору (п. 1.3. договору). 
Відповідно до п. 1.4. договору Генпідрядник виконує усі роботи з використанням власних матеріалів та матеріалів замовника. 
Договірна ціна до договору встановлюється динамічна (п. 2.1. договору). 
На момент підписання договору, договірна ціна становить 24 326 978,12 грн, у тому числі ПДВ 4 054 496,35 грн (п. 2.2. договору). 
Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до завершення робіт на об`єкті (п. 3.1. договору). 
Згідно п. 4.1. договору фінансування робіт здійснюється замовником, шляхом перерахування генпідряднику авансу у розмірі 50% від договірної ціни.
За умовами п. 4.2. договору Замовник має право затримати кінцеві розрахунки за роботи, виконані з недоробками і дефектами, виявленими при прийнятті робіт до їх усунення.
Пунктом 4.3 договору визначено, що розрахунки проводяться за фактично виконані роботи протягом 20-ти календарних після підписання замовником представлених генпідрядником належно оформлених актів виконаних робіт (Форма КБ-2в) та довідки (Форма КБ-3), рахунку на оплату, шляхом проміжних платежів. Акт виконаних робіт (форма КБ-2в) готує Генпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника. Уповноважений представник замовника протягом 5 (п`яти) календарних днів перевіряє достовірність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт або надає в письмовій формі аргументовану відмову в їх підписанні, зазначивши причини відмови в прийнятті робіт та дій необхідних для усунення таких причин. Зазначені терміни прийняття виконаних робіт (підписання Актів виконаних робіт) або відмова в їх прийнятті буде пролонгований на термін проведення випробувань (експертизи якості) результатів таких робіт, якщо такі вимагаються згідно будівельних норм та правил і виконання послідуючих робіт технологічно пов`язано та неможливо без результатів та даних із випробувань. Вимоги про проведення випробувань повинно бути передано генпідряднику в письмовому вигляді. 
У разі виявлення обґрунтованих недоліків у роботі, замовник негайно повідомляє генпідрядника про це та пропонує час та місце зустрічі для складання дефектного акту, в якому обов`язково фіксується дата виявлення дефекту і дата щодо його усунення. Для участі у складанні дефектного акту, узгодження порядку і строків усунення дефектів генпідрядник зобов`язаний відрядити свого представника у термін, визначений замовником (п. 4.4. договору). 
Згідно п. 4.7. договору при розрахунку за фактично виконані роботи, замовник оплачує такі роботи відповідно до актів виконаних робіт. Загальна вартість виконаних робіт не перевищує суму, визначену п.2.2. цього договору. Авансовий платіж, сплачений відповідно до п.4.1 договору зараховується у вартість виконаних робіт після оплати актів виконаних робіт на суму, що становить 50% від договірної ціни, передбаченої в п.2.2. договору. Замовник може резервувати 10% коштів від загальної договірної ціни підрядних робіт до повної здачі об`єкту. 
Строк виконання робіт з 20.12.2023 по 30.06.2024 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п. 7.2. договору). 
Відповідно до п. 7.5. договору Замовник здійснює контроль за відповідністю якості робіт, кошторису, будівельним нормам і правилам. При виявленні відхилень замовник видає генпідряднику розпорядження про їх усунення, а при серйозних порушеннях приймає рішення про призупинення робіт. 
Генпідрядник забезпечує замовнику можливість вільного доступу в робочий час на будівельний майданчик і здійснення контролю за ходом виконання робіт (п. 7.7. договору). 
Положеннями п.п. 8.1.2, 8.1.3. договору передбачено, що Замовник має право: здійснювати контроль та технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю будівництва об`єкта; відповідністю виконаних робіт вимогам кошторису, будівельних норм і правил; відповідністю матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним нормам, не втручаючись у господарську діяльність генпідрядника; вимагати від генпідрядника виправлення за власний рахунок у встановлений строк неякісно виконаних робіт та робіт, проведених з відхиленням від кошторису чи з порушенням будівельних норм. 
Замовник зобов`язується: приймати від генпідрядника акти виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, перевірити їх та підписати впродовж узгодженого сторонами строку або повернути генпідряднику для виправлення; повідомити генпідрядника про виявлені недоліки в роботі (п.п. 8.2.3, 8.2.5. договору). 
Генпідрядник зобов`язаний: надати замовнику для перевірки і погодження акти виконаних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3; після закінчення всіх передбачених проєктно-коштористною документацією робіт протягом 3-х днів письмово повідомити про це замовника (п.п. 8.4.5, 8.4.10. договору). 
Відповідно до п. 9.2. договору за порушення строків оплати прийнятих робіт замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми не оплачених але прийнятих робіт, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.
Зміна договору здійснюється шляхом зміни або доповнення його умов з ініціативи будь-якої сторони на підставі додаткової угоди, про що в договір вноситься відповідне застереження. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору (п. 10.1. договору).
Додатковою угодою №1 від 01.05.2024 визначено, що філія «Лісові репродуктивні ресурси» ДСГП «Ліси України» є правонаступником усіх прав та обов`язків філії «Ківерцівське лісове господарство» ДСГП «Ліси України».
Додатковими угодами №2 від 01.07.2024, №3 від 27.12.2024, №4 від 27.06.2025 сторонами змінено строк виконання робіт, а саме з 20.12.2023 до 31.12.2025 або до повного виконання сторонами договірних зобов`язань.
Сторонами підписано договірну ціну, локальний кошторис на будівельні роботи №02-01-010 на монтаж холодильного обладнання та локальний кошторис на придбання устаткування, меблів та інвентарю №02-01-011 на придбання холодильного обладнання (т. 1 а.с. 20-22).
На виконання умов договору замовником сплачений авансовий платіж в сумі 12163489,06 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2635 від 04.01.2024.
Сторонами підписано довідки про вартість виконаних будівельних робіт, акти приймання-виконання будівельних робіт, акти вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, відомості витрачених ресурсів витрат підрядника за березень-квітень 2024 року, червень 2024 року, вересень 2024 року, липень 2025 року, листопад-грудень 2024 року, січень 2025 року.
Крім того сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з січня 2024 по серпень 2024 року. 
Замовником у період з 2024 по 2025 роки здійснено оплату виконаних робіт в загальному розмірі 18 079 936,03 грн, а саме: 04.01.2024 на 12 163 489,06 грн, 14.10.2024 на 1 679 723,47 грн, 19.11.2024 на 908 990,78 грн, 06.01.2025 на 352 802,92 грн, 06.01.2025 на 568 475,69 грн, 07.02.2025 на 945 198,35 грн, 12.06.2025 на 1 322 804,69 грн, 29.08.2025 на 138 451,07 грн. 
У листопаді 2025 року, позивачем було пред`явлено до приймання роботи на змонтоване обладнання на загальну суму 987 443,58 грн (з ПДВ), що складається з вартості будівельних робіт в сумі 640 424,64 грн з ПДВ та вартості змонтованого устаткування в сумі 347 018,94 грн з ПДВ, що підтверджується сформованими позивачем:
- актом приймання виконаних будівельних робіт №21/11-2025 (форма КБ-2в) від 28.11.2025 на загальну суму 640 424,64 грн (з ПДВ). 
- актом вартості устаткування від 28.11.2025 на суму 347 018,94 грн (з ПДВ). Цей Акт підтверджується ТТН та видатковими накладними №165 та №166 від 10.06.2025.
- довідкою про вартість виконаних робіт (форма КБ-3) №11/2025 від 28.11.2025, яка фіксує загальну вартість пред`явлених до оплати робіт та обладнання за звітний місяць у розмірі 987 443,58 гривень (з ПДВ).
Акт вартості устаткування від 28.11.2025 на суму 347 018,94 грн підписаний лише генпідрядником.
Як вбачається з акту приймання виконаних будівельних робіт №21/11-2025 (форма КБ-2в) від 28.11.2025, у ньому міститься підпис уповноваженого представника замовника, а саме начальника Волинського лісорозсадника Філії «Лісові репродуктивні ресурси» – Андрія ЯЦИНИ та підпис генпідрядника ТОВ «ВолиньБудКомфорт» Тетяни СМАГИ.
Водночас поля для підписів головного інженера філії «Лісові репродуктивні ресурси» ДП «Ліси України» та технічного нагляду залишилися без підписів. 
Зауваження чи претензії начальника Волинського лісорозсадника Філії «Лісові репродуктивні ресурси» щодо якості змонтованого обладнання, обсягу використаних матеріалів чи застосованих кошторисних розцінок в акті відсутні.
Судом враховано, що у листі від 08.10.2025 №197/31.1.7-2025 Філія «Лісові репродуктивні ресурси» ДСГП «Ліси України» повідомила підприємства, установу, організації, усіх зацікавлених про призначення директора Філії Климко Володимира Олександровича.
В той же час, докази надіслання такого листа та його отримання саме позивачем в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим суд не приймає до уваги твердження відповідача про обізнаність позивача на момент підписання акту приймання виконаних будівельних робіт №21/11-2025 про зміну директора філії.
Згідно з частинами першою, третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом статей 525, 526 цього Кодексу одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, за змістом якої цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Правовідносини між сторонами виникли у сфері виконання підрядних робіт.
Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (частина перша статті 853 Цивільного кодексу України).
Наведена норма містить презумпцію обов`язку замовника здійснювати приймання роботи з його засвідченням актом або іншим документом, що фіксує факт прийняття роботи. Крім того, на замовника покладається обов`язок оглянути виконані роботи. Зазначення такого огляду полягає у тому, що він дозволяє виявити можливі недоліки виконаної роботи.
Стаття 882 Цивільного кодексу України встановлює, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або якщо це передбачено договором, етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Правова позиція щодо застосування судами частини четвертої статті 882 Цивільного кодексу України є сталою та послідовною в судовій практиці Верховного Суду. Так, зокрема, стосовно акта виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною, правовий висновок викладено у пункті 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2019 року у справі №910/7446/18 та інших (у тому числі і постанова Верховного Суду від 16 вересня 2022 року у справі №913/703/20). Цей висновок полягає в тому, що "передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором".
За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.
Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
Такі висновки також викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 червня 2023 року у справі №914/2355/21.
Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №910/2184/18, від 16 вересня 2019 року у справі №921/254/18, від 15 жовтня 2019 року у справі №921/262/18.
Судом встановлено, що позивачем, з метою забезпечення належної реалізації процедури приймання робіт, на адресу відповідача направлено листи:
- №29 від 10.12.2025 про погодження зміни відповідного обладнання, оскільки комерційна пропозиція була надана у 2023 році, а обладнання ввозиться в Україну за кордону 2025 року, виробником змінено обладнання, а технічні характеристики відповідають «Листу опитування для підбору холодильного обладнання» від 05.06.2023. Дана змін холодильного обладнання не призводить до збільшення договірної ціни;
- №28 від 10.12.2025 про прийняття виконаних робіт по монтажу сендвіч панелей, холодильного обладнання на суму 987 443,58 грн з ПДВ із додатками, а саме пакетом звітних документів, зокрема видаткові накладні №165, №166 від 10.065.2025, акт здачі приймання робіт №207 від 10.06.2026, акт надання послуг №33 від 01.03.2025, акт надання послуг №ОУ-0000001 від 28.05.2025, акт надання послуг №589/1 від 18.11.2024.
Факт отримання пакетів документів відповідачем підтверджується видрукуваними відомостями результатів відстеження відправлень АТ «Укрпошта», відповідно до яких відправлення надіслане на юридичну адресу ДСГП «Ліси України» вручено одержувачу 12.12.2025, а відправлення, направлене на адресу Філії «Лісові репродуктивні ресурси» ДСГП «Ліси України» вручено одержувачу 15.12.2025. 
Філія «Лісові репродуктивні ресурси» ДСГП «Ліси України» у листі від 24.12.2025 №261/31-2025, яка є відповіддю на лист позивача від 10.12.2025 №29 повідомляє, що враховуючи відсутність у надісланих документах підпису та печатки технічного нагляду Токарчука Ю.Б., філія повертає їх на доопрацювання та відповідного реагування шляхом усунення виявлених недоліків, що додаються.
Суд зазначає, що якщо замовник, порушуючи вимоги статей 853 та 882 Цивільного кодексу України, безпідставно ухиляється від прийняття виконаних робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливлюють їх прийняття, то несплата таких робіт є порушенням умов договору та вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі №910/2184/18, від 16 вересня 2019 року у справі №921/254/18, від 15 жовтня 2019 року у справі №921/262/18.
При цьому відповідно до усталеної судової практики підрядник не зобов`язаний вчиняти додаткові дії з примушування замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише зафіксувати факт відмови замовника від його підписання. Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №927/414/17, від 04 червня 2018 року у справі №908/3519/16.
З огляду на наведене, обов`язок прийняти виконані роботи, а у разі виявлення недоліків негайно та належним чином заявити про них, у тому числі шляхом надання обґрунтованої відмови від підписання акта виконаних робіт, покладений саме на замовника. Відповідно до правил доказування у господарському процесі саме замовник повинен довести, що виконані підрядником роботи не відповідають умовам договору або вимогам, які звичайно ставляться до робіт відповідного характеру, що результат робіт є непридатним для використання, а виявлені недоліки є істотними.
Акт виконаних підрядних робіт, підписаний однією стороною, не має доказової сили лише за умови встановлення судом обґрунтованості мотивів відмови замовника від його підписання. Водночас у разі визнання такої відмови необґрунтованою односторонньо підписаний акт має доказову силу та підтверджує факт виконання і прийняття робіт.
При цьому Цивільний кодекс України не містить визначених критеріїв або умов щодо обґрунтованості відмови замовника від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт. У зв`язку з цим обґрунтованість такої відмови є оціночним поняттям і підлягає встановленню судом у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи та характеру спірних правовідносин між сторонами.
У листі №261/31-2025 від 24.12.2025 відповідач обґрунтовує відмову у прийнятті виконаних позивачем робіт відсутністю у надісланих документах підпису та печатки технічного нагляду Токарчука Ю.Б.
Положеннями статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що технічний нагляд - здійснення замовником контролю за дотриманням проектних рішень та будівельних норм і правилам, а також контролю за якістю виконаних робіт та їх обсягами під час будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.
Відповідно до п. 2. Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903 технічний нагляд забезпечує замовник (забудовник) протягом усього періоду будівництва об`єкта з метою здійснення контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю та обсягами робіт, виконаних під час будівництва або зміни (зокрема шляхом знесення) такого об`єкта.
Пунктом 4.3. договору підряду від 12.12.2023 передбачено, що акт виконаних робіт (форма КБ-2в) готує Генпідрядник і передає для підписання уповноваженому представнику замовника. Уповноважений представник замовника протягом 5 (п`яти) календарних днів перевіряє достовірність акту і підписує його в частині фактично виконаних обсягів робіт або надає в письмовій формі аргументовану відмову в їх підписанні, зазначивши причини відмови в прийнятті робіт та дій необхідних для усунення таких причин. 
Таким чином умовами договору чітко визначено коло учасників процедури передачі-приймання виконаних підрядних робіт, якими є генпідрядник та замовник, та строки прийняття робіт на підставі акта виконаних робіт (форма КБ-2в).
В той же час обов`язкової участі технічного нагляду у прийманні та підписанні відповідних актів виконаних робіт та/або обов`язок генпідрядника надсилати для погодження та підписання звітної документації (акту №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3) технічному нагляду замовника, умовами договору не перебачено.
Пунктами 7.5. та 8.1.2. договору визначено, що саме замовник здійснює контроль за відповідністю якості робіт, кошторису, будівельним нормам і правилам. Замовник має право, зокрема, здійснювати контроль та технічний нагляд за якістю, обсягами та вартістю будівництва об`єкта; відповідністю виконаних робіт вимогам кошторису, будівельних норм і правил; відповідністю матеріалів, виробів і конструкцій державним стандартам і технічним нормам, не втручаючись у господарську діяльність генпідрядника.
Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва технічний нагляд по спірному об`єкту здійснюється Токарчуком Юрієм Богдановичем. 
Позивачем листом №28 від 25.11.2025 направлено звітні документи на адресу інженера з технічного нагляду - ФОП Токарчука Ю.Б. з вимогою перевірки та підписати акти або надати вмотивовану відмову від підписання. Згідно з роздруківкою трекінгу, лист прибув до пересувного відділення с. Озерце 27.11.2025, однак 04.12.2025 був повернений відправнику (позивачу) з відміткою пошти «за відмовою адресата». 
Таким чином, позивачем вчинено додаткові, необов`язкові дії, з метою перевірки та підписання звітних документів технічним наглядом замовника, у зв`язку з чим заперечення відповідача в цій частині не приймаються судом до уваги.
Крім того, технічний нагляд спірного об`єкту здійснюється на договірних засадах між самим замовником та Токарчуком Ю.Б., не змінює природи таких відносин і не трансформує їх у господарське зобов`язання між сторонами договору підряду від 12.12.2023. Згідно умов договору підряду забезпечення технічного нагляду покладено на замовника, а відтак ризики неналежної організації контролю за дотриманням проектних рішень та будівельних норм, за якістю виконаних робіт та їх обсягами під час будівництва, не можуть бути перекладені на генпідрядника.
Судом також враховано відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо заміни холодильного обладнання позивачем в період прийняття робіт та письмової відмови у його прийнятті.
Факт поставки обладнання підтверджується видатковою накладною ТОВ «Лінда» №166 від 10.06.2025, яка містить перелік холодильного обладнання та комплектуючих, серед яких повітроохолоджувачі BUZCELIK MSA30 212 F, компресорно-конденсаторні агрегати Tecumseh FHT4538ZHR-XG 3PH та Tecumseh TAGT 2516 ZBR, фреон R-507A, щити керування, контролери вологості Eliwell, мідні труби, автоматика та інші комплектуючі (т. 2 а.с. 9).
Факт виконання робіт з монтажу холодильного устаткування підтверджується актом здачі-приймання робіт та використаних матеріалів №207 від 10.06.2025, у якому окремо зазначено виконання робіт з монтажу холодильного устаткування (т. 2 а.с. 14). 
Заперечуючи на стадії судового розгляду односторонню зміну холодильного обладнання та виконання робіт підрядником з відступом від проектно-кошторисної документації, відповідачем не подано належних доказів, які б підтверджували, що поставлене та змонтоване холодильне обладнання є непридатним, неякісним, не відповідає функціональному призначенню об`єкта або не може забезпечити необхідний температурний режим.
У матеріалах справи відсутні висновок технічного нагляду про невідповідність обладнання, дефектний акт щодо холодильного обладнання, акт випробувань із негативним результатом, експертний висновок, альтернативний технічний розрахунок або документ, який би підтверджував збільшення договірної ціни внаслідок встановлення відповідного обладнання. 
Посилання відповідача на відмінність окремих найменувань обладнання у комерційній пропозиції, видатковій накладній або актових документах не доводить неналежного виконання робіт, у зв`язку з чим заперечення відповідача у цій частині не приймаються судом до уваги.
Враховуючи вищевикладене, дослідивши відповідь відповідача №261/31-2025 від 24.12.2025 судом встановлено, що вона не є належним доказом на підтвердження наявності заперечень замовника щодо робіт, виконаних за актом форми КБ-2в, а також факту правомірної відмови від його підписання у розумінні розділу 4 Договору.
Зміст вказаної відповіді не містить будь-яких конкретних та обґрунтованих доводів щодо невиконання або неналежного виконання робіт підрядником, наявності недоліків чи дефектів у результаті робіт, а зводиться фактично до посилань на відсутність доказів підписання звітних документів технічним наглядом. Відповідачем не було конкретизовано, яким чином відсутність підпису технічного нагляду перешкоджала перевірці виконаних робіт та які положення договору або проектно-кошторисної документації було порушено. Натомість проектно-кошторисна документація, що визначає обсяг, зміст і вимоги до виконання робіт, була складена та підписана обома сторонами і наявна в матеріалах справи, а будь-які зауваження щодо невідповідності робіт, відображених в актіз акт приймання виконаних будівельних робіт №21/11-2025 від 28.11.2025 та акті вартості устаткування від 28.11.2025, її умовам відповідачем своєчасно не заявлялися.
У відповідності до статті 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.
Відповідач не надав доказів перевірки виконаних за актом підрядних робіт, наявності у нього зауважень чи встановлення дефектів певних видів робіт, невиконання робіт, їх демонтаж тощо, що унеможливило б їх прийняття.
Приписами статті 858 Цивільного кодексу України передбачено відповідальність підрядника за неналежну якість роботи.
Вказана стаття встановлює, що у разі коли робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи; 3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
Однак, матеріали справи не містять доказів того, що замовником було використано передбачене частиною 1 статті 858 Цивільного кодексу України право.
Згідно з ч. 3 ст. 858 ЦК України якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
З аналізу вказаної норми вбачається, що істотні відступи від умов договору підряду або інші істотні недоліки у роботі поділяються на ті, що не можуть бути усунені і ті, що не були усунені у встановлений замовником розумний строк.
Неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про виявлені та заявлені відповідачем претензії щодо виду, якості чи обсягу виконаних робіт на момент отримання відповідних актів.
У той же час, під час розгляду справи у межах підготовчого провадження, відповідач не ініціював проведення експертизи щодо якості робіт і не долучав до матеріалів справи доказів належної фіксації допущених позивачем відступів від умов договору або інших недоліків щодо виконаних підрядних робіт, з посиланням на конкретні докази. 
Таким чином, позивач виконав відображені в актах роботи за договором, а відповідач в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухилився від прийняття робіт, адже не заявив про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, та у порушення умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, їх не оплатив.
Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, статті 193 ГК України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі №910/2184/18, від 16.09.2019 у справі №921/254/18, від 15.10.2019 у справі №921/262/18.
Отже, з урахуванням суперечливої позиції замовника та з урахуванням встановлених судом обставин, що замовник у порушення вимог статті 882 ЦК України безпідставно (невмотивовано) відмовився від прийняття робіт не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), суд дійшов висновку про те, що роботи за актом приймання виконаних будівельних робіт №21/11-2025 від 28.11.2025 на суму 640 424,61 грн, актом вартості устаткування від 28.11.2025 на суму 347 018,94 грн, довідкою про вартість виконаних робіт №11/2025 від 28.11.2025 на суму 987 443,58 грн вважаються прийнятими з огляду на приписи розділу 4 Договору та положень частини першої статті 853 ЦК України, а тому підлягають оплаті як такі, строк оплати за якими настав в розумінні статті 530 ЦК України.
Крім того позивач просить стягнути з відповідача 5 031,90 грн 3% річних, 6 912,11 грн інфляційних втрат, 61 221,50 грн пені та 69 121,05 грн штрафу.
Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно п. 9.2. договору підряду за порушення строків оплати прийнятих робіт замовник сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми не оплачених але прийнятих робіт, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф в розмірі 7% від вказаної вартості.
Суд, здійснивши власний розрахунок, дійшов висновку, що нараховані згідно розрахунку позивача 5 031,90 грн 3% річних, 6 912,11 грн інфляційних втрат, 61 221,50 грн пені та 69 121,05 грн штрафу підставні та підлягають до стягнення з відповідача у відповідності до ст.ст. 549, 625 ЦК України та п. 9.2 договору.
У контексті наведеного суд відзначає, що за змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зважаючи на вимоги статей 2, 13, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України, керуючись завданнями та принципами господарського судочинства, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, при вирішенні спору суд повинен оцінити надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Обставина, про яку стверджує сторона, підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.11.2023 у справі № 16/137б/83б/22б (910/12422/20)).
Аналогічний стандарт доказування застосувала Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює потребу співставлення судом доказів. Отже, з введенням у дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Суд, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності та взаємозв`язку, приймаючи до уваги категорію вірогідності доказів, вважає, що у даному випадку більш вірогідними є докази, надані позивачем на підтвердження виконання робіт на заявлену суму (довідка за листопад 2025 року форми №КБ-3, акт приймання виконаних будівельних робіт №21/11-2025 форми KБ-2в, акт вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт від 28.11.2025, видаткові накладні № 166 від 10.06.2025, №165 від 10.06.2025, акт №207 від 10.06.2025 тощо), оскільки доказами, наданими відповідачем у цій частині, є лише невмотивована відмова від їх прийняття.
Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 13 556,76 грн слід покласти на нього.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 130, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,- 

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, код ЄДРПОУ 44768034) в особі філії «Лісові репродуктивні ресурси» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Київська, буд. 1-В, с. Пірнове, Вишгородський р-н., Київська обл., код ЄДРПОУ 45397074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВолиньБудКомфорт» (вул. Євгена Сверстюка, буд. 1, м. Луцьк, код ЄДРПОУ 44572513) 987443,58 грн основного боргу, 5031,90 грн 3% річних, 6912,11 грн інфляційних втрат, 61221,50 грн пені, 69121,05 грн штрафу, а всього: 1129730,14 грн (один мільйон сто двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять грн 14 коп).
3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, код ЄДРПОУ 44768034) в особі філії «Лісові репродуктивні ресурси» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Київська, буд. 1-В, с. Пірнове, Вишгородський р-н., Київська обл., код ЄДРПОУ 45397074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВолиньБудКомфорт» (вул. Євгена Сверстюка, буд. 1, м. Луцьк, код ЄДРПОУ 44572513) 13556,76 грн витрат по сплаті судового збору.
4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.
Повний текст рішення складено 20.07.2026.

Суддя С. В. Бідюк