Справа № 303/2274/26
Провадження 2/303/981/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Торинець Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
УСТАНОВИВ:
ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що відповідач уклав із ТОВ "Слон кредит" договір про надання споживчого кредиту №1845108 від 23.09.2024 в межах якого надав відповідачу кредит, а той зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені кредитним договором. Укладення договору здійснювалось сторонами за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства, доступ до якої забезпечувався споживачу через Веб-сайт (https://sloncredit.com.ua). 13.08.2025 між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" укладено договір факторингу № 13082025-1, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. У період з 23.09.2024 по 13.08.2025 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 6907,89 грн, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 1005,71 грн та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 5902,18 грн. Відповідно до реєстру боржників ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 30 241,60 грн, з яких: - 7994,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; - 17 747,31 грн – сума заборгованості за відсотками; - 4500,00 грн – сума заборгованості за пенею. Станом на дату укладання договору факторингу №13082025-1 від 13.08.2025, строк дії договору № 1845108 від 23.09.2024 не закінчився. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості на рахунки ТОВ "ФК" Фінтраст капітал", або на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 1845108 від 23.09.2024 року загальною сумою 33 119,44 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 7994,29 грн, нарахованих процентів первісним кредитором - 17747,31 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст капітал» за 36 календарних днів 2877,84 грн та штрафні санкції 4500 грн, яку товариство просило стягнути з відповідача на свою користь.
Ухвалою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2026 позовну заяву залишено без руху, повідомлено позивача про необхідність усунення недоліків позовної заяви, які позивачем усунуто 30.03.2026. 
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.04.2026 відкрито провадження по даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Судом проведено заочний розгляд справи, оскільки встановлено наявність умов, що передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України для такого порядку розгляду.
Згідно з пп. 15.3 п. 1 розділу ХІІІ ЦПК України, розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Відповідно до п. 122 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей.
Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі.
Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.
Позовна заява з додатками ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» про стягнення грошових коштів надійшла до суду в електронній формі. Після чого позовна заява роздрукована в паперовій формі, а копії додатків до позовної заяви зберігаються в централізованому файловому сховищі АСДС.
У такому випадку, з урахуванням наявних технічних можливостей, суд вважає можливим здійснювати розгляд справи в змішаній формі.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що 23.09.2024 між ТОВ «Слон кредит» та відповідачем укладено договір надання коштів у кредит №1845108, що підтверджується копією зазначеного договору.
Згідно умов договору відповідачу надано кредит в розмірі 9000,00 грн. Тип кредиту – кредит. Строк кредиту 359 днів: з 23.09.2024 по 18.09.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору. Знижена процентна ставка 0,010% в день та застосовується відповідно до умов. Загальні витрати за кредитом, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії – 32 400 грн. Загальні витрати за кредитом, якщо застосовано знижену процентну ставку протягом періоду її дії - 29 727 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії – 41 400,00 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача, за весь строк користування кредитом (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), якщо застосовано знижену процентну ставку протягом періоду її дії - 38 727 грн. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії - 2 333,95%. Реальна річна процентна ставка, відсотків річних, якщо застосовано знижену процентну ставку протягом періоду її дії - 1 244,55%.
Листом ТОВ «Пейтек» № 20250820-1187 від 20.08.2025 підтверджено, що 23.09.2024 відповідачу перераховано 9000,00 грн на карту НОМЕР_1 .
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Слон кредит» відповідач має заборгованість в сумі 30 241,60 грн, з яких: 7994,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 747,31 грн – сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн – сума заборгованості за пенею/штрафами.
13.08.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» та ТОВ «Слон кредит» укладено договір факторингу № 13082025-1 за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 13082025-1 від 13.08.2025 року ТОВ «Слон кредит» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 1845108 в сумі 30 241,60 грн, з яких: 7994,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 747,31 грн – сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн – сума заборгованості за пенею/штрафами.
Умови договору факторингу були виконані обома сторонами про що суд робить висновок з наявних у матеріалах справи реєстру боржників, платіжної інструкції № 4838 від 15 серпня 2025 року, призначенням платежу за якою є оплата за договором факторингу № 13082025-1 від 13.08.2025.
Таким чином, судом встановлено факт набуття права вимоги позивачем до відповідача за договором кредитної лінії № 13082025-1 від 13.08.2025 у розмірі 30 241,60 грн.
ТОВ «Слон кредит» здійснило повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія» «Фінтраст капітал».
Як встановлено з розрахунку заборгованості за договором № 1845108 від 23.09.2024, складеного ТОВ «Слон кредит» станом на 20.10.2025, ОСОБА_1 в період з 07.10.2024 по 03.01.2025 частково здійснювала погашення заборгованості за наданим кредитом в сумі 6907,89 грн, в зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 30 241,60 грн, з яких: 7994,29 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу; 17 747,31 грн – сума заборгованості за відсотками; 4500,00 грн – сума заборгованості за пенею/штрафами.
Після набуття права вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, позивачем, за період з 15.08.2025 18.09.2025 включно здійснено нарахування процентів за користування кредитом у розмірі 1% на день, в зв`язку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості заборгованість ОСОБА_1 за процентами за користування кредитом за вказаний період становить 2797,90 грн.
Будь-яких інших нарахувань після відступлення права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалося.
Крім того, суд зазначає, що здійснення відповідачем часткової оплати заборгованості за кредитними договорами свідчить про визнання відповідачем боргу та волевиявлення сторони щодо виконання умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У судовому засіданні встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення в частині стягнення тіла кредиту та відсотків, оскільки судом встановлено, що відповідач умови договору не виконує.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 4500 грн штрафних санкцій, суд приходить до наступного.
Стаття 549 ЦК України передбачає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Судом встановлено, що кредитний договір між позивачем та відповідачем укладено 23.09.2024, відповідно і неустойка за порушення грошового зобов`язання за договором нарахована після 24.02.2022. Отже до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
За викладених обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 4500 грн штрафних санкцій слід відмовити.
Відповідно до ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. 
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. 
При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).
Водночас суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Судом встановлено, що 10.12.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» та адвокатом Столітнім М.М. укладено договір про надання правничої допомоги № 10/12-2024.
З акту прийому-передачі наданих послуг від 10.03.2026 встановлено, що адвокат Столітній Михайло Миколайович надав ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» наступні юридичні послуги:
- зустріч Адвоката та Клієнта, надання Адвокатом усної первинної консультації та роз`яснень з правових питань у рамках цивільного судочинства (кількість годин - 0,5 години, вартість – 440,00 грн);
- дослідження наданих Клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи (кількість годин - 1 години, вартість – 840,00 грн);
- аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства (кількість годин - 0,5 години, вартість – 440,00 грн);
- підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів Клієнта, узгодження обраної позиції з Клієнтом (кількість годин - 1 години, вартість – 840,00 грн);
- письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної Клієнтом позиції захисту прав та інтересів (кількість годин - 1 години, вартість – 840,00 грн);
- проведення Адвокатом заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Складення, оформлення та направлення адвокатських запитів (кількість годин - 1 години, вартість – 840,00 грн);
- складання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1845108 від 23.09.2024 року, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 до суду: Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області (кількість годин - 2 години, вартість – 1640,00 грн);
- складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви, необхідних для повного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього 9. 10. дослідження наданих до суду доказів (витяги з реєстру боржників, опис до поштового направлення відповідачу, що містить позовну заяву з додатками, рахунок на оплату послуг адвоката, акт прийому-передачі виконаних робіт та інші необхідні документи) (кількість годин - 1 години, вартість – 840,00 грн);
- складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду цивільної справи в суді першої інстанції (відповідь на відзив, письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо (кількість годин - 2 години, вартість – 1640,00 грн);
- представництво інтересів Клієнта під час здійснення цивільного судочинства за позовною заявою клієнта про стягнення заборгованості за кредитним договором 1845108 від 23.09.2024 року, укладеним між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 , в тому числі участь у судових засіданнях (кількість годин - 2 години, вартість – 1640,00 грн).
Загальна вартість наданих послуг складає 10 000,00 грн.
Клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідачем не заявлено.
Враховуючи вищезазначене з відповідача підлягає стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 33 та ст. 137, 141 ЦПК України у розмірі 10 000,00 грн.
Щодо витрат позивача по сплаті судового збору, суд приходить до наступного.
Відповідно до ставок судового збору, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» позовна заява майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачуються за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру і виходячи з ціни позову 33 119,44 грн та застосував коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору і сплатив платіжною інструкцією №1669 від 09.03.2026 судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Враховуючи викладене та п. 36 роз`яснень постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», який передбачає, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VІ) з відповідача підлягає стягненню 86,41% (28 619,44 грн : 33 119,44 грн х 100) сплаченого судового збору в розмірі 2300,58 грн (2662,40 грн х 86,41:100) на підставі ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 141, 258-259, 263-265, 273,280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 207, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 638, 1048, 1049, 1054, 1069 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» (місцезнаходження: 03045, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 44559822) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення грошових коштів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 619,44 гривень (двадцять вісім тисяч шістсот дев`ятнадцять гривень 44 копійки), 2300,58 гривень (дві тисячі триста гривень 58 копійок) судового збору, 10 000 гривень (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя