П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року місто Київ

справа № 361/370/25
провадження № 22-ц/824/1906/2025 

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., 

сторони:
позивач - Акціонерне товариство «Сенс Банк»
відповідач - ОСОБА_1 

розглянув у порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року, ухвалене у складі судді Писанець Н.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В С Т А Н О В И В:

У січні 2025 року позивач АТ «Сенс Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором № 501287755 від 05 січня 2021 року в розмірі 79438,46 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн
Позову обґрунтовано тим, що відповідно до укладеної угоди про надання споживчого кредиту № 501287755 від 05 січня 2021 року між АТ «Альфа Банк» (перейменовано на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 , останній отримав кредит на умовах строковості, передбачених договором та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
Станом на 28 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 79438,46 грн., з яких: 36456,79 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14856,67 грн. - заборгованість по відсотках, 28125,00 грн. - по комісії.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором № 501287755 в розмірі 79438,46 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 24 липня 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального права.
Звертає увагу, що позивачем не доведено факт укладення кредитного договору, перерахування та отримання відповідачем кредитних коштів; надані до суду копії кредитного договору, паспорту споживчого кредиту, оферти, акцепту та інші документи не містять ні фізичного, ні вказівки на електронний підпис таких документів ОСОБА_1 . Наданий позивачем меморіальний ордер не містить ні печатки ні підпису банківської установи на підтвердження видачі кредитних коштів. Копія виписки по рахунку не підтверджує прохання відповідача відкрити йому рахунок в АТ «Альфа банк».
Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2026 року в складі колегії суддів справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що 5 січня 2021 року між АТ «Альфа Банк» (перейменовано на АТ «Сенс Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 501287755, відповідно до умов якого, останній отримав кредит на умовах строковості, передбачених договором та зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.
Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором.
Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
Станом на 28 березня 2024 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 79438,46 грн., з яких: 36456,79 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14856,67 грн. - заборгованість по відсотках, 28125,00 грн. - по комісії..
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності належними доказами, та відсутністю обґрунтованих доказів відповідача на підтвердження незгоди з позовними вимогами.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступного.
Верховний Суд у своїх висновках наголошує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Визначеними ч. 5, 6 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства, яким мають відповідати як цивільні права, так і цивільні інтереси, є: судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК України).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).
АТ «Альфа - Банк» перейменовано в АТ «Сенс Банк», якевідповідно до Статуту, затвердженого Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа - Банк» від 12 серпня 2022 року, є правонаступником усіх прав і зобов`язань АТ «Альфа - Банк».
Звертаючись до суду з цим позовом, АТ «Сенс Банк» просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 501287755 від 05 січня 2021 року в розмірі 79438,46 грн. з яких: 36456,79 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 14856,67 грн. - заборгованість по відсотках, 28125,00 грн. - по комісії.
Правочин вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України).
Згідно зі ст. 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір обов`язково укладається в письмовій формі. Документ, укладений з порушенням цієї вимоги (наприклад, тільки на словах), є юридично нікчемним (недійсним).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною першою ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з частиною другою ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
На підтвердження позовних вимог позивач надав наступні документи: меморіальний ордер від 5 січня 2024 року на суму 50 000 грн., виписку по особовим рахункам з 5 січня 2021 року по 28 березня 2024 року, довідку про ідентифікацію, оферту на укладання угоди про надання кредиту № 501287755, акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 501287755, паспорт споживчого кредиту, графік платежів, розрахунок заборгованості і вимогу про погашення заборгованості.
З аналізу наданих банком доказів вбачається, що у графі «позичальник» у зазначених документах (оферта, акцепт, паспорт) відсутній підпис відповідача ОСОБА_1 , меморіальний ордер не містить необхідних банківських відміток (штампи, печатки) які б підтверджували факт перерахування коштів в зазначеній сумі, довідка про ідентифікацію також не містить належних доказів на підтвердження підписання кредитного договору відповідачем, не містить ні печатки ні підпису представника банку.
Також банк надав виписку по рахунку з 5 січня 2021 року по 28 березня 2024 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»: «1. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 2. Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: - назву документа (форми); - дату складання; - назву підприємства, від імені якого складено документ; - зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; - посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; - особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).»
Так дійсно, банківська виписка про рух коштів на банківському рахунку, відповідно до висновків Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року в справі № 456/3643/17, та згідно з Переліком типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5, має статус первинного бухгалтерського документу, що підтверджує факт здійснення господарської операції та є належним та допустимим доказом отримання та користування особою кредитними коштами.
Проте, оскільки на наданих позивачем документах, що стосуються укладення кредитного договору, відсутній підпис ОСОБА_1 , відповідно факт укладення кредитного договору не підтверджено, сама по собі виписка по рахунку в якій хоч і зазначено, сума, мета видачі, зафіксовано надходження із вказівкою сплати тіла кредиту, процентів та комісії, не може бути достатнім доказом на підтвердження наявності у відповідача заборгованості перед позивачем, зважаючи на зазначене вище. 
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та наявність підстав для її задоволення.
Згідно ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 26 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову Акціонерному товариству «Сенс Банк» відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3633, 60 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус