ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"15" липня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/1738/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І., розглянувши без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження 
справу № 916/1738/26
за позовом Акціонерного товариства “Перший український міжнародний банк” (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829); 
до відповідача Фізичної особи-підприємця Маринич Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
про стягнення 201 997,75 грн.,
ВСТАНОВИВ:

11.05.2026 Акціонерне товариство “Перший український міжнародний банк” звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 1781/26) до Фізичної особи-підприємця Маринич Вікторії Вікторівни, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 201 997,75 грн., з яких: 145 149,75 грн. - заборгованість за сумою кредиту (тілом) (в тому числі прострочена заборгованість в розмірі 85 699,22 грн. та строкова заборгованість в розмірі 59 450,53 грн.) та 56 848 грн. - прострочена заборгованість за комісією, а також витрат по сплаті судового збору.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконанням боржником умов укладеного між сторонами кредитного договору “Кредит “всеБІЗНЕС” № 710808924692 від 28.05.2024 в частині повернення кредитних коштів та сплати комісії.
Також, 11.05.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (вх. №16269/26).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.05.2026 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/1738/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
Ухвала Господарського суду Одеської області про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі № 916/1738/26 від 18.05.2026 була надіслана позивачу та його представнику до їх електронних кабінетів та доставлена 18.05.2026 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронних документів (а.с. 58-59).
Відповідачу – ФОП Маринич Вікторії Вікторівни ухвала суду про відкриття провадження у справі від 18.05.2026 року була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на її адресу: 65102, м. Одеса, вул. Красна, буд. 11, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідь з якого отримано на запит суду № 2734525 від 13.05.2026.
Як вбачається з матеріалів справи, надіслана відповідачці рекомендованим листом з позначкою «Судова повістка» ухвала про відкриття провадження у справі була повернута поштовою установою на адресу суду з відбитком календарного штемпелю на конверті та відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення від 09.06.2026 із поштовим конвертом.
Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Відтак, в силу вищенаведених положень законодавства, день спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, який зареєстрований у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу відповідної ухвали суду.
Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019р. у справі № 915/1015/16.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, де зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом за належною адресою відповідача і повернута поштою, суд приходить до висновку, що відповідачка повідомлена про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
Додатково, з метою повідомлення відповідачки про прийняття позовної заяви АТ “Перший український міжнародний банк” до розгляду та відкриття провадження у справі № 916/1738/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження, судом було розміщено оголошення на офіційному сайті Судової влади України ухвали суду від 18.05.2026 за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/ Review/136586220.
Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. 
28.05.2024 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (банк) та ФОП Маринич Вікторією Вікторівною (позичальник) був укладений кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692 за допомогою системи «Інтерент Банкінг», відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені договором та типовими умовами, зокрема (але не виключно), відповідно до наступного:
- сума кредиту 165 000 грн (п. 1.1.1 договору)
- валюта кредитування гривня (UAH) (п. 1.1.2 договору).
- строк кредитування до 28.05.2027 року включно (п. 1.1.3 договору).
- комісійна винагорода за надання кредиту 1 % (п. 1.1.4.1 договору).
- комісійна винагорода за обслуговування кредиту 1,9% за один місяць користування кредитом. Комісійна винагорода розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди на суму кредиту відповідно до п. 6.3.2. Типових умов, та сплачуються щомісячно згідно графіку платежів, наведеного в п. 1.4. Договору (п. 1.1.4.2 договору).
- процентна ставка за користування кредитом 0,00001% річних. Проценти нараховуються відповідно до п. 6.2 Типових умов та сплачуються згідно графіку платежів, наведеного в п. 1.4. Договору (п. 1.1.4.3 договору).
- процентна ставка на прострочену суму кредиту 0,00001% річних. Проценти нараховуються та сплачуються відповідно до п. 6.2 Типових умов (п. 1.1.4.4 договору).
- поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» (п. 1.1.5 договору).
- рахунок для погашення боргових зобов`язань № НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ» (п. 1.1.6 договору).
Відповідно до п. 1.1.7 договору, цільове використання кредиту - на придбання основних засобів та/або поповнення оборотного капіталу в межах видів діяльності позичальника, на здійснення яких позичальник має право відповідно до законодавства України і кредитування яких має право відповідно до законодавства України і кредитування яких не заборонено законодавством України та договором, а також на сплату комісійної винагороди, передбаченої п. 1.1.4.1 договору (у разі наявності такої комісійної винагороди) в сумі, що визначається згідно п. 1.1.4.1 договору.
Згідно п. 1.1.8 договору, типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит всеБізнес», укладеного в системі «Інтернет-банкінг ПУМБ digital business» Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк», що розміщуються на Інтернет-сайті банка та є невід`ємною частиною договору.
В п. 1.4 договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити плату за кредит в розмірах та строки, зазначені у наведеному графіку платежів, за яким, починаючи з 28.06.2024 кожного 28 числа місяця сума платежу за кредитом щомісячно складає 7718,33 грн (з яких: платіж за основною сумою кредиту 4 583,33 грн, комісійна винагорода за обслуговування кредиту 3135 грн), а 28.05.2027 сума платежу за кредитом складає 7718,45 грн (з яких: платіж за основною сумою кредиту 4 583,45 грн, комісійна винагорода за обслуговування кредиту 3 135 грн).
Відповідно до п. 1.5 договору, повернення кредиту, сплата плати за кредит та інших боргових зобов`язань здійснюється позичальником шляхом безготівкових перерахувань грошових коштів на користь банку на рахунок для погашення боргових зобов`язань.
Відповідно до п. 2.2 договору, банк надає кредит протягом трьох банківських днів з дня укладення Договору. Кредит надається разово однією сумою в розмірі, зазначеному в п.1.1.1. договору. Банк приймає рішення про надання кредиту на власний розсуд та відповідно до своїх внутрішніх положень, тобто зобов`язання банку щодо надання кредиту за договором є відкличними.
Згідно п. 2.3 договору, позичальник уповноважує банк здійснити за рахунок кредитних коштів переказ суми Комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до п 1.1.4.1 договору на користь банку, згідно з п. 6.3.1 Типових умов.
В п. 5.1 договору визначено, що цей договір складається з даного документа та Типових умов. З моменту укладення договору Типові умови стають його невід`ємною частиною. Банк має право в будь-який час вносити зміни до Типових умов, повідомляючи про це Позичальника як передбачено Типовими умовами. Підписанням договору позичальник підтверджує своє ознайомлення та повну, безумовну і остаточну згоду з договором та Типовими умовами, умови договору та Типових умов позичальнику відомі та зрозумілі. Укладаючи Договір, Позичальник приймає на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно позичальника, рівно як і банк бере на себе всі обов`язки та набуває всіх прав, передбачених Типовими умовами стосовно банку.
Договір набуває чинності з моменту його підписання банком та позичальником шляхом накладання КЕП/УЕП Позичальника та КЕП Уповноваженого представника Банку та діє до моменту виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань згідно договору в повному обсязі (п. 5.4 договору).
Позичальник підписанням договору підтверджує свою згоду на отримання на зазначену в розділі «Реквізити та підписи Сторін» договору адресу електронної пошти позичальника підписаного сторонами договору, а також будь-яких інших документів та інформації, пов`язаних з виконанням та/або обслуговуванням договору (п. 5.6 договору).
28.05.2024 року сторони підписали договір шляхом накладання кваліфікаційного електронного підпису, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису, за результатами перевірки якого підтверджено вірність ЕЦП уповноваженого представника АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та ФОП Маринич В.В. (а.с. 20).
Також, до матеріалів справи позивачем долучено типові умови кредитування в рамках кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС», укладеного в системі ІНТЕРНЕТ-БАНКІНГ ПУМБ DIGITAL BUSINESS АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (діють з 08 лютого 2023 року), які визначають, зокрема, такі умови кредитування.
- надання кредиту відбувається шляхом перерахування кредитних коштів в сумі, зазначеній в п. 1.1.1. договору, із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, зазначений в п. 1.1.5. договору, в строки, зазначені в п.2.2. Договору (з урахуванням умов п.2.3. Договору) (пункт 3.5);
- кожна з перелічених нижче подій повинна тлумачитись як несприятлива подія, зокрема, (1) несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь Банку згідно з договором/Типовими умовами, у передбачений ними строк, та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов`язків за договором та/або іншими договорами укладеними між сторонами (пункт 4.1);
- у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 1.1.3, п. 1.4 договору, п. 5.1.1 Типових умов, виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь Банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги (пункт 4.2);
- позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірах і строки, зазначені в ст. 1 Договору (пункт 5.1);
- проценти за користування кредитом нараховуються банком за ставкою у розмірі, визначеному в п. 1.1.4.3. Договору (пункт 6.2.1);
- проценти нараховуються щоденно та розраховуються виходячи з залишку заборгованості за Кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з Графіком платежів, зазначеним в п.1.4. Договору, та виходячи з із розрахунку 365 днів у році та фактичної кількості днів у кожному розрахунковому періоді, протягом всього строку користування Кредитом, починаючи з дня надання кредиту (включаючи день надання У цьому пункті Типових умов під розрахунковим періодом, мається на увазі період, який визначається від Кредиту) по день фактичного повного повернення заборгованості за Кредитом (не враховуючи цей день). У цьому пункті Типових умов під розрахунковим періодом, мається на увазі період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів, зазначеним в п.1.4. Договору, а першим розрахунковим періодом є період з дати надання Кредиту до дати першого платежу згідно з Графіком платежів (пункт 6.2.2);
- у разі порушення позичальником строку повернення кредиту/частини кредиту, позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п. 6.2.1 Типових умов та п. 1.1.4.3. договору, сплачувати на користь банку за весь час прострочення, проценти на прострочену суму кредиту за ставкою у розмірі, визначеному п. 1.1.4.4. Договору, з першого дня прострочення повернення суми Кредиту частини Кредиту до тієї дати коли сума кредиту бдуде повернута банку в повному обсязі. Проценти нараховуються щоденно на фактичну суму і за весь час прострочення повернення Кредиту із розрахунку 365 днів на рік. Закінчення зазначеного у договорі строку кредитування не звільняє позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов договору на користь банку проценти на прострочену суму кредиту (пункт 6.2.3);
- позичальник зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду за надання кредиту, яка розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за надання кредиту, зазначеного в п. 1.1.4.1. договору, на розмір суми кредиту, визначеної в п. 1.1.1. Договору. Комісійна винагорода сплачується за рахунок кредитних коштів в день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника. Даним пунктом Типових умов позичальник уповноважує банк здійснювати переказ суми комісійної винагороди за надання кредиту у розмірі, визначеному відповідно до цього пункту Типових умов та п.1.1.4.1. договору, на користь банку (пункт 6.3.1);
- позичальник зобов`язаний щомісячно сплачувати Банку комісійну винагороду за обслуговування кредиту. Розмір зазначеної комісії розраховується шляхом множення тарифу комісійної винагороди за обслуговування кредиту, зазначеного в п. 1.1.4.2 договору на розмір суми кредиту, зазначеної в п. 1.1.1 договору. Комісійна винагорода за обслуговування кредиту сплачується щомісячно згідно графіку платежів, зазначеному в п. 1.4 договору, відповідний розрахунковий період повний місяць. Під повним місяцем у цьому пункті Типових умов розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з графіком платежів, зазначеним в п. 1.4 договору, під першим повним місяцем розуміється період з дати надання кредиту до дати першого платежу згідно з графіком платежів (пункт 6.3.2);
- банк має право призупинити надання Позичальнику кредиту та/або вимагати його дострокового повернення у випадках, передбачених договором, Типовими умовами та/або законодавством України (пункт 8.2.1);
- позичальник зобов`язаний невідкладно повідомляти банк про зміни в документах та інформації, що були надані позичальником при укладенні договору (зокрема: паспортних даних, адреси проживання, контактних даних тощо), а також будь-якої несприятливої події, про відкриття провадження у справі про банкрутство відносно позивача або про скасування державної реєстрації позичальника; таке повідомлення разом із оригіналами або належним чином засвідченими копіями відповідних підтверджуючих документів має бути надіслане позичальником в строк не пізніше 3 банківських днів з моменту настання відповідної події (пункт 8.3.1);
- будь-які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін (за виключенням електронних документів (зокрема, Договору, додаткових угод) та електронних повідомлень, порядок надсилання яких передбачений іншими пунктами Договору та Типових умов). Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною в договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої Сторони, виключно у разі укладання Сторонами відповідного договору про внесення змін та доповнень /додаткової угоди до Договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими Позичальником на 7 календарний день з дати реєстрації банком рекомендованого листа у відділенні поштового зв`язку (при цьому позичальник несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення позичальнику, зазначений в повідомленнях та/або документах (пункт 12.1).
28.05.2024 року на підставі укладеного між сторонами кредитного договору «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692 від 28.05.2024, банк зарахував на рахунок відповідачки кредитні кошти у загальному розмірі 165 000 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № TR.80526505.77050.29514, TR.80526505.77051.29514.
Згідно наданої позивачем виписки з рахунку для погашення боргових зобов`язань АТ «ПУМБ» за період з 28.05.2024 року по 01.05.2026 року вбачається, що з поточного рахунку позичальниці було здійснено списання коштів на погашення заборгованості у загальному розмірі 35 525,25 грн (19 850,25 грн. в рахунок погашення за тілом кредиту, 15 675 в рахунок погашення комісії).
В зв`язку із невиконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692, 14.02.2025 позивачем на поштову адресу відповідачки було направлено вимогу вих. №1 від 11.02.2025, в якій банк повідомив останню про наявність у неї заборгованості станом на 11.02.2025 у розмірі 277 556,11 грн (за всіма укладеними договорами) та вимагав негайно погасити прострочену заборгованість згідно графіку погашення платежів в загальному розмірі 277 556,11 грн., зокрема, за договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692 у розмірі 26 507,27 грн.
Разом з тим, зазначена вимога не була виконана відповідачкою.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором № 710808924692 від 28.05.2024 - станом на 01.05.2026 – за відповідачкою рахується заборгованость зі сплати кредиту у розмірі 201 997,75 грн, з яких:
- 85 699,22 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту;
- 56 848 грн прострочена заборгованість за комісією;
- 59 450,53 грн строкова заборгованість за сумою кредиту.
Невиконання позичальницею обов`язку зі сплати заборгованості за кредитним договором № 710808924692 від 28.05.2024 і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 201 997,75 грн., з яких: 145 149,75 грн. - заборгованість за сумою кредиту (тілом) (в тому числі прострочена заборгованість в розмірі 85 699,22 грн. та строкова заборгованість в розмірі 59 450,53 грн) та 56 848 грн. - прострочена заборгованість за комісією.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За приписами ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України).
У відповідності до ст. 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний або апаратний пристрій чи програмне забезпечення, які використовуються для створення та/або перевірки електронного підпису чи печатки; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа;
Згідно з ч.4 статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги"(в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2024 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (банк) та ФОП Маринич Вікторією Вікторівною (позичальник) був укладений кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692 за допомогою системи «Інтерент Банкінг», відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит в розмірі 165 000 грн., а позичальник зобов`язався здійснювати погашення Кредиту та сплачувати комісію за обслуговування кредиту в розмірах та строки, які визначені в графіку платежів.
Підписання зазначеного договору сторонами шляхом накладання кваліфікаційного електронного підпису підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с. 20).
При цьому, суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений між сторонами кредитний договір «Кредит «всеБІЗНЕС» №710808924692, як правочин, є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.
Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Судом встановлено, що АТ «Перший Український Міжнародний Банк» виконав приняті на себе зобов`язання за кредитним договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692 від 28.05.2024, надавши відповідачці кредит у сумі 165 000 грн. При цьому, згідно укладеного договору остання зобов`язалась повернути кредит у строк до 28.05.2027 шляхом здійснення щомісячних платежів на користь банку, починаючи з 28.06.2024 у розмірі 7 718,33 грн (з яких: платіж за основною сумою кредиту 4 583,33 грн, комісійна винагорода за обслуговування кредиту 3135 грн), а 28.05.2027 сума платежу за кредитом складає 7 718,45 грн (з яких: платіж за основною сумою кредиту 4 583,45 грн, комісійна винагорода за обслуговування кредиту 3 135 грн).
Як вбачається з виписки по рахунку для погашення боргових зобов`язань АТ «ПУМБ» (а.с.33), на виконання умов договору № 710808924692 від 28.05.2024, - з поточного рахунку позичальниці в період з 28.05.2024 по 01.05.2026 здійснювалось погашення суми отриманого кредиту та сум комісійної винагороди шляхом автоматичного списання коштів. Так, всього за кредитом (тілом) 19 850,25 грн, за комісією 15 675 грн.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка прийняті на себе зобов`язання за договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, з огляду на що, 14.02.2025 позивачем на поштову адресу відповідачки було направлено вимогу вих. №1 від 11.02.2025, в якій банк повідомив останню про наявність у неї заборгованості станом на 11.02.2025 у розмірі 277 556,11 грн (за всіма укладеними договорами) та вимагав негайно погасити прострочену заборгованість згідно графіку погашення платежів в загальному розмірі 277 556,11 грн., зокрема, за договором «Кредит «всеБІЗНЕС» № 710808924692 у розмірі 26 507,27 грн., що підтверджується списком згрупованих відправлень, описом вкладання та квитанцією від 14.02.2025.
Враховуючи, що зазначена вимога була залишена відповідачем без виконання, банк звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача 201 997,75 грн. заборгованості за кредитним договором (станом на 01.05.2026), яка складається з 85 699,22 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 56 848 грн. простроченої заборгованості за комісією та 59 450,53 грн. строкової заборгованості за сумою кредиту.
Отже, суд зазначає, що з урахуванням заявлених позивачем вимог, банком, крім стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту та комісії, також заявлено вимогу про дострокове повернення відповідачкою всієї суми кредиту.
Надаючи оцінку таким вимогам позивача, суд звертає увагу на наступне.
Частиною першою ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).
Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Суд звертає увагу на те, що уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за користування кредитом) за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу, а позичальник, у свою чергу, розраховує, що протягом певного часу він може правомірно користуватися кредитом. Разом з цим, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку.
При цьому, оскільки звернення особи до суду з позовною заявою полягає у реалізації права заявника на захист своїх вже порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, позивач, як особа яка звертається до суду, має довести, що станом на час такого звернення, його права у конкретних спірних правовідносинах були порушені, не визнані чи оспорювані.
Як встановлено судом, порядок реалізації права банку на зміну умов договору шляхом заявлення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту передбачено пунктом 4.2. Типових умов (а.с.23), які є невід`ємною частиною договору, передбачено, що у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобов`язаний, незважаючи на положення п.1.1.3., п.1.4. договору, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно з договором, в строк не пізніше 7 (семи) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому договором та Типовими умовами, для погашення боргових зобов`язань позичальника.
Статтями 6 і 627 ЦК України передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Свобода договору передбачає не лише право сторін вільно виявляти волю на вступ у договірні відносини, але включає також можливість визначати зміст договору, у тому числі і визначати способи забезпечення договірних зобов`язань та гарантії прав сторін. Саме така свобода обмежується рамками чинних нормативних актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін повинні відповідати вимогам розумності, добросовісності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.
Господарський кодекс України передбачає широку свободу сторін при укладенні господарських договорів, з урахуванням того, що суб`єкти господарювання є рівними за своїм правовим статусом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України). При цьому, законодавець передбачив, що спрямування сторін договору має презюмувати безперечне виконання договірних зобов`язань. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
А тому, аналізуючи умови укладеного між сторонами договору, зокрема, Типових умов, суд дійшов висновку про те, що сторони узгодили між собою порядок зміни істотної умови договору строку повернення позичальником кредитних коштів, який фактично регламентує по-перше: право банку вимагати дострокового погашення кредитних зобов`язань, і по-друге: передумови для такої зміни строку погашення, пов`язані з обов`язком банку направити позичальнику відповідне повідомлення.
Іншими словами, сторони договору не визнали безумовною підставою для зміни строку виконання основного зобов`язання саме виникнення у позичальника прострочення з погашення заборгованості, а визнали саме направлення банком письмового повідомлення позичальнику про припинення строку користування кредитом, з огляду на що, така зміна умов договору не надає банку право звернутися з вимогою про дострокове повернення всієї суми кредиту без направлення боржнику відповідного повідомлення.
У даному випадку, вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом є не просто звичайними заходами досудового врегулювання спору, додержання яких є неообов`язковими для сторін до звернення до суду, а є умовами укладеного договору, відповідно до яких у сторін виникають інші зобов`язання з іншими строками виконання та наслідками, і недоведеність позивачем дотримання ним таких умов договору є підставою для відмови у його позовних вимогах.
Разом з цим, звертаючись з вимогою до відповідачки, позивач лише повідомив останню про наявність заборгованості з отриманого кредиту, при цьому, АТ «Перший Український Міжнародний Банк» вимагав від відповідачки сплатити лише прострочену заборгованість за кредитом згідно графіку погашення.
Таким чином, суд зазначає, що банком на адресу позичальниці не надсилалось повідомлення саме з вимогою дострокового погашення кредиту у повному обсязі або повідомлення про зміну умов договору.
При цьому, за загальним правилом, визначеним ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивач, як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, не довів суду, що станом на день подання позову зобов`язання відповідача з дострокового повернення усієї суми кредиту настали, а терміни виконання цього зобов`язання є порушеними.
Водночас, АТ «ПУМБ» не позбавлено права вимагати стягнення з ФОП Маринич В.В. заборгованості за кредитом та комісією, строк виконання (погашення) яких настав на момент звернення банку до суду з даним позовом.
Як вже зазначалось, АТ «ПУМБ» - згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості - було заявлено до стягнення з ФОП Маринич В.В. заборгованість, розраховану станом на 01.05.2026. Враховуючи відсутність у суду підстав для виходу за межі позовних вимог, господарський суд доходить висновку про необхідність розрахунку простроченої заборгованості за кредитом та комісією до вказаної дати.
ФОП Маринич В.В. згідно графіку сплати платежів протягом періоду з 28.06.2024 по 28.04.2026 мала сплатити кредитні кошти у розмірі 105 416,59 грн. (4583,33*23), а також сплатити комісію у розмірі 72 105 грн. (3135*23).
При цьому, матеріалами справи підтверджується, що банком було зараховано сплачені відповідачкою кошти у розмірі 19 850,25 грн в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту, 15 675 грн в рахунок погашення заборгованості за комісією
Таким чином, станом на 01.05.2026 заборгованість ФОП Маринич В.В. за тілом кредиту становила 85 566,34 грн (105 416,59 грн – 19 850,25 грн), заборгованість за комісією становила 56 430 грн (72 105 грн – 15 675 грн), що і підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно п. 1 ст. 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідачки 85 566,34 грн. простроченої заборгованості за кредитом та 56 430 грн. заборгованості за комісією - за кредитним договором № 710808924692 від 28.05.2024 року. В іншій частині позову необхідно відмовити.
На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, судові витраті щодо сплати судового збору, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маринич Вікторії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства “Перший український міжнародний банк” (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, код ЄДРПОУ 14282829) 85 566 (вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 56 430 (п`ятдесят шість тисяч чотириста тридцять) грн. - заборгованості за комісією та 1637 (одну тисячу шістсот тридцять сім) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно - західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.І. Мостепаненко