ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5800/26 Справа № 214/8848/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.,
сторони:
позивачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідач – ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Копійко Артем Андрійович, на рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2026 року, ухвалене суддею Ткаченком А.В. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 17 лютого 2026 року,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2025 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Лисенко О.А., звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, визначення способу визначення участі дідуся та бабусі у вихованні і спілкуванні з малолітніми онуками.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що їх син ОСОБА_4 з 17 листопада 2018 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_5 , від якого вони мають малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням суду від 11 квітня 2023 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було розірвано, а 04 квітня 2025 року їх син загинув під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини. 
На теперішній час онуки проживають разом зі своєю матір`ю, відповідачкою у справі, яка повторно уклала шлюб, та яка чинить їм перешкоди у спілкуванні з онуками, заблокувавши, у тому числі номери телефонів дітей, чим унеможливила спілкування з онуками. Зазначають, що відповідача чинила перешкоди у спілкуванні з дітьми і за життя їх сина, у зв`язку з чим вони із сином зверталися до Служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради, де рішенням виконкому від 07.11.2024 року було визначено спосіб участі у вихованні дітей їх батьком ОСОБА_4 . 
Неодноразове звернення їх до відповідачки з метою вирішення спору мирним шляхом позитивних результатів не дало, тому вони змушені звернутись до суду з позовом, у якому просять визначити наступні способи участі у вихованні онуків: періодичність зустрічей кожну другу суботу місяця з 10.00 до 18.00 години за адресою їх проживання по АДРЕСА_1 , без присутності матері дітей; літні канікули, зимові канікули, святкові дні, а також дні народження їх та дні народження онуків за погодженням з матір`ю дітей, місце зустрічей без обмежень; безперешкодне спілкування з онуками телефоном у вільний від навчання час.
Рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2025 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з онуками, визначення способу участі дідуся та бабусі у вихованні і спілкуванні з малолітніми онуками задоволено частково. 
Усунуто ОСОБА_1 , ОСОБА_2 перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні малолітніх онуків ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Установлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступний спосіб участі у вихованні онуків:
- періодичність зустрічей кожну другу суботу місяця з 13.00 години до 18.00 години, без присутності матері дітей за згодою дітей, за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають їх віку та стану здоров`я;
- літні канікули терміном один місяць, зимові канікули терміном 4 дні, без присутності матері дітей, але за її погодженням та за згодою дітей – за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають їх віку та стану здоров`я;
- день народження позивачки ОСОБА_1 за її місцем проживання без присутності матері дітей, але за її погодженням та за згодою дітей, за адресою проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .
- дні народження дітей за їх місцем проживання, святкові дні – за погодженням з матір`ю дітей за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають їх віку та стану здоров`я;
- безперешкодне спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дітей за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій, тощо.
Додатковим рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2026 року заяву представника відповідачки адвоката Копійка А.А. про ухвалення додаткового рішення задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу по 5 000,00 гривень з кожного.
Додатковим рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2026 року заяву представника позивачів адвоката Лисенка О.А. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу по 5 000,00 гривень з кожному.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Копійко А.А., не погоджуючись в рішенням суду, посилаючись на порушення вимог законодавства щодо забезпечення та захисту прав і найкращих інтересів дітей та їх матері, необґрунтованого обмеження прав відповідача, просить скасувати рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2026 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачка проти періодичних зустрічей позивачів з дітьми не заперечувала та запропонувала свій графік спілкування з дітьми: двічі на місяць у суботу та неділю, які припадають на вихідні дня відповідачки, в попередньо узгоджений час тривалістю дві години, на нейтральній території, зокрема, в місцях культурно-розважального характеру, призначених до повноцінного відпочинку дітей, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей, в присутності матері ОСОБА_3 . Вважає запропонований нею графік спілкування достатньо обґрунтованим та таким, що враховує особливості віку дітей, розвитку, виховання, необхідність дотримання розпорядку дня, харчування та відпочинку, емоційну прихильність дітей до матері та найкращі інтереси дітей. 
Разом з тим, суд не аргументувавши причини по яким запропонований відповідачкою графік був не взятий до уваги, самостійно визначив години для спілкування позивачів з дітьми без врахування сталого розпорядку тижня дітей. Судом не враховано перебування дітей на зайняттях у м. Кривому Розі та не конкретизовано жодних механізмів виконання рішення суду. На думку скаржника, відсутність таких вказівок робить рішення суду не виконуваним та створює пряме підґрунтя для нових конфліктів і спорів між сторонами. Також посилається, що встановлений судом графік створює додаткове психоемоційне навантаження на малолітніх дітей та ставить під загрозу їхню безпеку під час регулярних поїздок за межі міста в умовах воєнного стану. Також судом проігноровані доводи відповідачки, що вона працює та не має змоги відвозити дітей до позивачів, які мешкають за містом, чекати п`ять годин поки діти побудуть з позивачами і потім на ніч їхати з дітьми додому до м. Кривого Рогу. Визначаючи графік спілкування позивачів з дітьми по п`ять годин двічі на місяць без присутності матері, судом не врахований малолітній вік дітей ( 5 та 6 років) та їх емоційну прихильність до матері з огляду на поодинокі та нетривалі зустрічі дітей з позивачами, які обумовлені здебільшого небажанням саме позивачів. При цьому жодного разу відповідачкою не чинилися перешкоди у спілкуванні позивачів з дітьми.
Зазначає, що суд першої інстанції, визнавши висновок органу опіки та піклування формальним, ухвалив оскаржуване рішення не переконавшись в належних умовах майбутнього тривалого перебування дітей за місцем проживання позивачів за відсутності доказів, тобто фактично ухвалив рішення на припущеннях, що суперечить ст. 81 ЦПК України.
В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції визначив, що літні канікули терміном один місяць, зимові канікули терміном 4 дні діти мають перебувати без присутності матері, але за її погодженням та за згодою дітей за адресою проживання позивачів. Вважає, що призначення такого тривалого відокремлення дітей від матері без будь-якої оцінки реальних ризиків для їхнього життя та здоров`я грубо порушує принцип найкращих інтересів дітей, який у період воєнного стану передбачає абсолютний пріоритет фізичної безпеки над іншими аспектами спілкування з родичами. 
Також, посилається, що суд першої інстанції, визначаючи порядок спілкування бабусі та дідуся з малолітніми дітьми, не врахував правову природу сімейних правовідносин, допустив непропорційне розширення прав та інших родичів порівняно з правами батьків та створив ситуацію, за якої обсяг фактичної участі бабуся та дідуся у житті дітей є спів мірним або навіть більшим, ніж обсяг участі їх батька.
З огляду на зазначене, відповідач наголошує, що не заперечує проти періодичних зустрічей позивачів з дітьми, однак вважає за доцільне проводити їх за адресою проживання дітей або в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дітей та в її присутності. Враховуючи особливості віку дітей, розвитку, виховання, необхідність дотримання розпорядку дня, харчування та відпочинку, емоційну прихильність дитини до матері, а також виходячи з найкращих інтересів дітей, вважає, що встановлений судом графік спілкування дітей з позивачами є недоцільним, не відповідає інтересам малолітніх дітей, порушує збалансованість участі матері у їх вихованні та ставить в пріоритет спілкування з родичами над фізичною безпекою дітей в період воєнного стану. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачки позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Лисенко О.А., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2026 року залишити без змін. 
Посилаються, що неможливо погодитися з твердженнями апелянта про порушення судом першої інстанції вимог законодавства щодо забезпечення та захисту прав та найкращих інтересів дітей та порушенням прав та законних інтересів матері, оскільки інтереси дітей полягають і спілкуванні з рідними дідусем та бабусею, що в свою чергу сприятиме повноцінному вихованню дітей, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі та дідуся, що враховуючи втрату батька, забезпечить виховання дітей в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості. Позивачі бажають приймати участь у вихованні онуків та можуть відводити дітей на зайняття, в той час, коли мати дітей перебуває н спростовується перепискою наданою у відповіді на відзив. Зазначають, що позивачі не мають наміру порушувати графік відвідування позашкільних закладів онуками, а навпаки бажають допомогти відповідачці в такому щільному графіку хоча б кожну другу суботу місяця. 
Заслухавши суддю-доповідача, відповідачку ОСОБА_3 та її представника адвоката Копійко А.А., які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги з викладених у ній підстав, позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представника адвоката Лисенка О.А., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідачки та просили залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вищевказаним вимогам закону відповідає.
Рішення суду першої інстанції оскаржується відповідачем в частині встановлення часу та способу зустрічей позивачів з онуком, тому, відповідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, апеляційній суд перевіряє судове рішення лише в цій частині.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з письмових доказів, наявних в матеріалах справи, позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є рідними дідусем та бабусею малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько яких ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час виконання бойових завдань, пов`язаних із захистом Батьківщини (а.с. 11-13, 15, 16).
Відповідно висновку про визначення порядку участі бабусі та дідуся у вихованні та спілкуванні з онучками Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 19.12.2025 року, орган опіки та піклування пропонує встановити такий порядок зустрічей бабусі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні та спілкування з малолітніми онучками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: безперешкодне спілкування засобами телефонного зв`язку у вільний від навчання час; враховуючи графік матері, бажання, стан здоров`я, час індивідуальної позаурочної діяльності дітей, у вихідні дні з 10.00 години до 18.00 години, проводити час з дітьми; під час канікул, святкових днів, а також у дні народження онучок та дні народження бабусі і дідуся за погодженням з матір`ю дітей. (а.с. 116-117)
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції, встановивши, що, з огляду на заявлені вимоги позивачів та письмові заперечення відповідачки, орган опіки та піклування формально підійшов до вирішення даного питання не дослідивши обставини справи, можливості і бажання сторін та дітей, уточнення місця зустрічей, а саме проведення побачень із дітьми в присутності матері вдома за її згодою чи вдома у бабусі з дідусем без присутності матері дітей; визначення порядку і надання дітей, а саме обов`язок позивачів забирати дітей чи відповідачки відвозити дітей, ураховуючи в тому числі й віддаленість місця проживання сторін, дійшов висновку, що запропонований органом опіки та піклування порядок зустрічей позивачів з онуками не закриває потреби сторін та не деталізує належним чином порядок проведення таких зустрічей, як і не роз`яснює, чому саме такий порядок запропоновано органом опіки та піклування, та не прийняв вказаний висновок при розгляду справи як належний та достовірний доказ. Врахувавши вік малолітніх дітей, те, що вони знають своїх бабусю та дідуся, про що зазначено самою відповідачкою, яка залишала дітей разом з позивачами без своєї присутності, врахувавши час занять дітей в Академії розвитку інтелекту ОСОБА_8 , вважав можливим надати зустрічі позивачам з дітьми кожної другої суботи місяця після занять дітей в ОСОБА_9 за місцем проживання позивачів або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають віку та стану їх здоров`я.
Стосовно вимоги побачень в літні-зимові канікули, святкові дні та дні народження позивачів і дітей, суд виходив з того, що крім дідуся й бабусі зі сторони батька, діти ще мають іншу бабусю зі сторони матері, а також матір та вітчима, тому вважав можливим надати можливість відпочинку на літніх канікулах онуків у позивачів терміном один місяць, зимових канікулах терміном 4 дні, день народження позивачки ОСОБА_1 за її місцем проживання (відмовивши стосовно дня народження ОСОБА_2 з огляду на передноворічний день та проведення цього дня в колі сім`ї), дні народження дітей за їх місцем проживання, святкові дні – за погодженням з матір`ю дітей.
При цьому всі зустрічі повинні відбуватися за бажанням дітей, враховуючи їх розпорядок дня, стан здоров`я, та за умови забезпечення позивачами необхідного духовного, фізичного та морального розвитку дітей.
Вимога про безперешкодне спілкування з онуками у телефонному режимі у вільний від навчання час не заперечується стороною відповідача та підлягає задоволенню, з урахуванням також бажань дітей та час їх зайнятості у навчальному процесі, відвідування гуртків, секцій, тощо. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина перша статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року).
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч. 8 ст. 7 СК України).
Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Тлумачення статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).
Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (ч. 2 ст. 159 СК України).
Частини 5 та 6 статті 19 СК України передбачають, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 5 та 6 ст. 19 СК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦК України).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 липня 2020 року у справі № 295/13297/18 (провадження № 61-8094св20) вказано, що «законодавцем визначено механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення (ч. 2, 3 ст. 257 СК України).
Відповідно до статті 263 СК України спори щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Виходячи з положень статті 159 СК України усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.
Відповідно до частини 2 статті 159 СК України суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 607/13092/16-ц (провадження № 61-1713св17) зазначено, що «будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Судом першої інстанції встановлено, що малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онуками позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Сторони у справі не досягли взаємної згоди щодо участі позивачів у спілкуванні та вихованні онуків, у зв`язку із чим, останні вимушені звернутися до суду.
Встановивши, що права позивачів як баби та діда порушуються відповідачкою у справі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про усунення перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод з спілкуванні з малолітніми онуками та визначення способу їх участі у вихованні онуків наступним чином:
- періодичність зустрічей кожну другу суботу місяця з 13.00 години до 18.00 години, без присутності матері дітей за згодою дітей, за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають їх віку та стану здоров`я;
- літні канікули терміном один місяць, зимові канікули терміном 4 дні, без присутності матері дітей, але за її погодженням та за згодою дітей – за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають їх віку та стану здоров`я;
- день народження позивачки ОСОБА_1 за її місцем проживання без присутності матері дітей, але за її погодженням та за згодою дітей, за адресою проживання ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 .
- дні народження дітей за їх місцем проживання, святкові дні – за погодженням з матір`ю дітей за адресою проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 або в іншому місці, з можливістю відвідування протягом цього часу культурно-масових, освітніх, спортивних, розважальних та оздоровчих заходів, що призначені для повноцінного відпочинку дітей та відповідають їх віку та стану здоров`я;
- безперешкодне спілкування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з онуками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за допомогою технічних засобів телекомунікаційного зв`язку (телефонного, поштового, інтернет-програмного, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між учасниками) щодня за бажанням дітей за виключенням часу зайнятості дитини у навчальному процесі, часу відвідування гуртків, секцій, тощо.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, оскільки визначений судом першої інстанції графік побачень і спільного відпочинку є найбільш комфортнішим, відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, не порушує права сторін.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Копійко Артем Андрійович, залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 липня 2026 року.

Головуючий:

Судді: