Справа № 715/993/26 
Провадження № 2/715/510/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2026 року   селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Григорчак Ю.П.
секретар судового засідання Кравець Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач ТОВ «Кредит-Капітал» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом в розмірі 35 689,95 грн., посилаючись на те, що 17 жовтня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №100433766. Згідно умов даного договору ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 12 000,00 грн. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту, однак свої зобов`язання належним чином не виконав. В подальшому, 28.05.2024 року, між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимог №108-МЛ/Т, згідно якого право вимоги за кредитним договором №100433766 перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість в розмірі 35 689,95 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. та судові витрати в розмірі 2 662,40 грн. судового збору.
В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Шелудько О.О. направила до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що ОСОБА_1 не укладав з ТОВ «Мілоан» жодних кредитних договорів, позов вважають необґрунтованим та безпідставним, просять суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі .
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судом встановлено, що 17.10.2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 100433766, згідно з яким кредитодавець зобов`язується на визначених цим Договором умовах, на визначений п.1.3. строк договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн. Кредит надається загальним строком на 105 дні з 17.10.2023 з пільговим періодом на 15 днів та поточним періодом 90 днів (п. 1.3 договору).
Пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.11.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 30.01.2024.
Договором також передбачено сплату комісії за надання кредиту в сумі 840 грн, тобто 7% від суми кредиту, а також сплату відсотків протягом пільгового періоду - 2 088 грн, які нараховуються за ставкою 1,16 % та протягом поточного періоду 37 800 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
У пункті 4.2 кредитного договору сторони визначили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Пунктом 6.3 договору передбачено, що приймаючи пропозицію Товариства щодо укладення даного договору позичальник погоджується зі всіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів).
Відповідно до даних, які містяться у довідці про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з яким укладено договір №100433766 від 17.10.2023 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 504467, час відправки ідентифікатора позичальнику 17.10.2023 - 16:46, номер телефону НОМЕР_1 .
Згідно з платіжним дорученням 74639824 від 17.10.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало 12 000 грн, з призначенням платежу: кошти згідно договору 100433766, отримувач ОСОБА_1 ..
Відповідно до виписки з особового рахунку за договором кредиту №100433766 від 17.10.2023 загальна сума становить 35 689,95 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту становить 7 560,00 грн.; заборгованість за процентами становить 27 289,95 грн.; заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 840,00 грн.
Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №100433766 від 17.10.2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2023 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №100433766, згідно з яким кредитодавець зобов`язується на визначених цим Договором умовах, на визначений п.1.3. строк договору надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 грн. Кредит надається загальним строком на 105 дні з 17.10.2023 з пільговим періодом на 15 днів та поточним періодом 90 днів (п. 1.3 договору).
Пунктом 1.4 договору передбачено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 01.11.2023 (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 30.01.2024.
Договором також передбачено сплату комісії за надання кредиту в сумі 840 грн, тобто 7% від суми кредиту, а також сплату відсотків протягом пільгового періоду - 2 088,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,16 % та протягом поточного періоду 37 800,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
У пункті 4.2 кредитного договору сторони визначили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець, починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою п.1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів, вважається що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця.
Пунктом 6.3 договору передбачено, що приймаючи пропозицію Товариства щодо укладення даного договору позичальник погоджується зі всіма додатками та невід`ємними частинами (у тому числі Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів).
Відповідно до даних, які містяться у довідці про ідентифікацію, ОСОБА_1 , з яким укладено договір №100433766 від 17.10.2023 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор 504467, час відправки ідентифікатора позичальнику 17.10.2023 - 16:46, номер телефону НОМЕР_1 .
Згідно з платіжним дорученням 74639824 від 17.10.2023 ТОВ «Мілоан» перерахувало 12 000 грн, з призначенням платежу: кошти згідно договору 100433766, отримувач ОСОБА_1 ..
Відповідно до виписки з особового рахунку за договором кредиту №100433766 від 17.10.2023 загальна сума становить 35 689,95 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту становить 7 560,00 грн.; заборгованість за процентами становить 27 289,95 грн.; заборгованість за комісією за видачу кредиту становить 840,00 грн.
Згідно з Договором про відступлення прав вимоги №108-МЛ/Т від 28.05.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до ОСОБА_1 за кредитним договором №100433766 від 17.10.2023 року.
Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції визначені частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі №761/35556/14 зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним».
Судом встановлено, що 17.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит №100433766, згідно якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.1.2. договору, а позичальних зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Сума (загальний розмір) кредиту становить 12 000 гривень. Кредит надається загальним строком на 105 дні з 17.10.2023 року з пільговим періодом на 15 днів та поточним періодом 90 днів (п. 1.3 договору).
Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання.
Відповідно до Закону договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Оскільки зазначений договір є чинним, він підлягає виконанню сторонами.
Також встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором ТОВ «Мілоан» виконало своєчасно і повністю, надавши кредитні ресурси у повному обсязі, що підтверджується письмовими доказами та не спростовано й не заперечено стороною відповідача.
Щодо розміру заборгованості за кредитним договором, слід зазначити наступне.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 в п.95-108 щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами).
Суд встановив, що за умовами договору № 100433766 від 17.10.2023 кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, а саме загальний строк 105 дні з 17.10.2023 з пільговим періодом на 15 днів та поточним періодом 90 днів, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 2088,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,16 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.5.3. договору проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 37 800,00 грн, які нараховуються за ставкою 3,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
В розділі терміни та визначення договору зазначено, що проценти за користування кредитом - це плата за користування позичальником кредитними коштами, яка нараховується кредитодавцем щоденно на фактичний залишок заборгованості в межах строку кредитування згідно з пунктами 1.5.2 та 1.5.3 цього договору.
Проценти за порушення грошового зобов`язання - міра відповідальності за порушення позичальником грошового зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, комісій, що сплачується позичальником на вимогу кредитодавця відповідно до статті 625 ЦК України.
Пунктом 2.2.2 договору передбачено, що нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених пунктом 2.2.3 договору.
Відповідно до пункту 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена пунктом 1.5.3 цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в пункті 1.5.2 процентна ставка запропонована позичальнику протягом пільгового періоду зі знижкою і є меншою за стандартну ставку встановлену пунктом 1.5.3 договору.
Якщо визначена пунктом 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, проценти протягом поточного періоду продовжують нараховуватись за стандартного ставкою згідно пункту 1.5.3 договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом пільгового періоду, з урахуванням пролонгацій, є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк поточного періоду, це означає, що протягом пільгового періоду позичальнику була надана знижка/пільга, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою передбаченою пунктом 1.5.3 та процентною ставкою визначеною пунктом 1.5.2 договору.
Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може збільшено кредитодавцем, без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди позичальника.
Згідно з пунктом 2.3.1 договору встановлено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил. Для продовження/ поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачених цим пунктом договору та розділом 6 правил.
Пункт 4.1 договору передбачає, що у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами цього договору, позичальник починаючи з дня наступного за останнім днем строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості) з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), за наявності вимоги кредитодавця зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невиконаного грошового зобов`язання, за кожен день прострочення та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.
У пункті 4.2 договору сторони узгодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець має право починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування (датою остаточного погашення заборгованості) з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, щоб, складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною ставкою передбаченою пунктом 1.5.3 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України.
Із системного аналізу вказаних вище положень кредитного договору можна дійти висновку, що кредитний договір чітко розмежовує поняття «правомірне користування кредитними коштами», яке узгоджене сторонами у пунктах договору 1.2, 1.3, 1.5, 2.2.2, 2.2.3 та 2.3.1, та неправомірне користування, яке, зокрема, закріплене у пунктах 4.1 та 4.2 кредитного договору.
Враховуючи наведене, первісний кредитор та відповідач ОСОБА_1 у кредитному договорі № 100433766 від 17.10.2023, діючи відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України, погодили строк надання кредиту - 105 дні, а саме 17 жовтня 2023 року по 30 січня 2024 року, а також врегулювали відносини щодо сплати процентів за користування кредитом, зокрема протягом пільгового періоду - 15 днів та наступних 90 днів, і саме в межах такого строку кредитодавцем могли бути нараховані позичальнику проценти за користування кредитом, тому нарахування кредитодавцем процентів поза цим терміном (після 30 січня 2023 року) є неправомірним.
Згідно відомостей про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору №100433766 у період з 17 жовтня 2023 року по 30 січня 2023 року ОСОБА_1 заборгованість по відсотках складає 21 879,05 грн.

Надаючи оцінку нарахуванню комісії за надання кредиту за договором 100433766 від 17.10.2023, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною.
Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 20 вересня 2024 року у справі № 331/2974/23 (провадження № 61-7620св24).
Пунктом 1.5.1 кредитного договору передбачено нарахування комісії за видачу кредиту, яка становить 7% від суми виданого кредиту, що становить 840 грн.
Отже, сторони, з урахуванням положень пункту 1.5.1 кредитного договору, погодили розмір комісії за видачу кредиту у розмірі 7% від суми виданого кредиту, а саме 840 грн.
З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що сплата позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту є нікчемною з моменту укладення договору, суд відхиляє, оскільки Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку чи іншої фінансової установи встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту і, відповідно, така умова не є нікчемною.
З урахуванням вищевикладеного, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 100433766 від 17.10.2023 року, який підлягає стягненню на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», становить 30 279,05 грн, з яких: 7 560 грн - тіло кредиту, 21 879,05 грн - проценти за користування кредитом за період з 17 жовтня 2023 року по 30 січня 2024 року, а також комісія за надання кредиту - 840 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, враховуючи принцип пропорційності, підлягають задоволенню в розмірі 4 000,00 грн.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що позов задоволено частково, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2 258,51 грн. (із розрахунку 2662,40*84,83:100 = 2 258,51 грн).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 3-13,19,76-81,89,206,259,263-265 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке знаходиться по вул. Смаль-Стоцького 1, корпус 28, м. Львів, заборгованість за кредитним договором № 100433766 від 17.10.2023 року у розмірі 30 279 (тридцять тисяч двісті сімдесят дев`ять) гривень 05 копійок, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 258 (дві тисячі двісті п`ятдесят вісім) гривень 51 копійка та витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецької апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя