ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/550/26
Провадження № 2/293/577/2026
06 серпня 2026 року | селище Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді Проценко Л.Й.,
за участі секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ: 
І. Короткий зміст позовних вимог
21.04.2026 Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» в особі представника адвоката Усенка М.Г., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги серія ВС №1381377 від 02.07.2025, звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , за змістом якого просить стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором №39672-08/2023 від 31.08.2023 в сумі 70 000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 8000 грн. 
В обґрунтування позову зазначає, що 31.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №39672-08/2023, за умовами якого товариство надало відповідачу фінансовий кредит в розмірі 7000 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти (2,5 % в день) за користування ним на умовах визначених договором.
Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та на умовах визначених умовами кредитного договору. Однак відповідач умов кредитного договору не виконав. 
29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №29032024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» за плату відступило, а ТОВ «ФК» Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №39672-08/2023 від 31.08.2023. 
Станом на дату закінчення строку кредитування загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 70000,00 грн, а саме: 
-заборгованість за тілом кредиту – 7000 грн;
-заборгованість за процентами – 63000 грн;
За вказаних підстав, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також понесені судові витрати в сумі 2662,40 грн. зі сплати судового збору та 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026, для розгляду справи визначено суддю Проценко Л.Й.(а.с.45).
Відповідно до вимог ч.6 ст.187 ЦПК України 23.04.2026 судом отримано відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с.46).
Ухвалою від 23.04.2026 суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 11 год.00 хв. 27.05.2026 (а.с.48).
27.05.2026 сторони в судове засідання не з`явилися. Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. У заяві просить розгляд справи проводити у відсутності представника банку. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У випадку неявки в судове засідання відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідач причини неявки до суду не повідомив, у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.54).
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 27.05.2026, суд відклав розгляд справи на 23.06.2026 о 9 год 30 хв (а.с.55).
23.06.2026 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебування головуючої судді в нарадчій кімнаті у кримінальному провадженні, про що свідчить довідка складена секретарем судового засідання (а.с.58).
Суд призначив розгляд справи в судовому засіданні на 06.08.2026 о 9 год 30 хв, в яке сторони не з`явилися. Матеріали справи містять клопотання представника позивача, в якому просить розгляд справи проводити у відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.51).
Відповідач причини неявки до суду не повідомив, у порядку ст. 178 ЦПК України у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.61).
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За нормами ч.1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.
Згідно ч. 5 ст. 259 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280, 281 ЦПК України.
В ході розгляду справи, суд відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та докази на їх підтвердження
31.08.2023 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №39672-08/2023, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7000,00 грн., строком на 360 днів. Дата надання кредиту – 31.08.2023. Кінцева дата погашення кредиту – 24.08.2024. Процентна ставка – 2,5% та застосовується в межах строку кредитування, вказаного в п. 1.2 Договору. 
Договір підписаний електронним підписом відповідачем одноразовим ідентифікатором W1305 (а.с.18-21).
Перерахування кредитних коштів у сумі 7000,00 грн 31.08.2023 на рахунок відповідача, маска картки НОМЕР_1 підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» (а.с.23). 
З розрахунку заборгованості ТОВ «Аванс Кредит» за кредитним договором №39672-08/2023 від 31.08.2023 вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за період з 31.08.2024 по 29.03.2024 становить 44100,00 грн. з яких 7000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 37100,00 грн. заборгованості по процентах (а.с.23 зворот-25). 
29.03.2024 ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №29032024, за умовами якого ТОВ «Аванс Кредит» за плату відступило, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №39672-08/2023 від 31.08.2023 (а.с. 26 зворот-31). 
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №29032024 від 29.03.2024 за №128 значиться ОСОБА_1 , на сума заборгованості 44100,00 грн (а.с.31 зворот).
Оплата ТОВ «ФК «Кредит капітал» на користь ТОВ ТОВ «Аванс Кредит» коштів за договором факторингу №29032024 від 29.03.2024 підтверджується платіжною інструкцією №775 від 01.04.2024 (а.с.31зворот).
З розрахунку заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за кредитним договором №39672-08/2023 від 31.08.2023 вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача за період з 31.08.2024 по 24.08.2024 становить 70000,00 грн. з яких 7000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 63000,00 грн. заборгованості по процентах (а.с.33 -34). 
ІV. Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка та мотиви суду
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем i третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особi, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дiй чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, i це роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 цього закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення вiд особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, якай зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторiн».
Також, приписами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Судом встановлено, що договір про надання фінансового кредиту №39672-08/2023, графік платежів та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W1305.
Відповідно до п.7 ст.11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Позивачем надано докази про зарахування на рахунок відповідача кредитних коштів в розмірі 7000,00 грн. за кредитним договором на платіжну карту 4790-72хх-хххх-0442.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
За правилами ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1ст.626 ЦК України).
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ч.1 ст.638 ЦК України закріплена норма, згідно з якою договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, зазначений договір недійсним не визнано, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню позичальника, було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.
Пунктом 1 ч.1ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч.1ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
29.03.2024 відбулась заміна кредитора, до позивача ТОВ «ФК «Кредит капітал» перейшли права грошової вимоги до боржників ТОВ «Аванс Кредит», в тому числі і до боржника ОСОБА_1 за договором №39672-08/2023 від 31.08.2023. 
В матеріалах справи відсутні відомості щодо повернення кредитних коштів відповідачем первісному кредитору, або ж позивачу.
Станом на день вирішення спору в суді матеріали справи не містять доказів погашення відповідачем заборгованості перед позивачем.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги товариства про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн є обґрунтованими, заявленими у відповідності до умов договору та підлягають задоволенню.
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 63000,00 грн процентів за користування кредитом, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону 3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 % (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5 % (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом № 3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Пунктом 9 частини першої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що у договорі про споживчий кредит зазначається денна процентна ставка, її розрахунок та загальні витрати за споживчим кредитом (крім споживчих кредитів, виконання зобов`язань за якими забезпечено заставою/іпотекою або правом довірчої власності), орієнтовна реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит.
За умовами договору процентна ставка за користування кредитом становить 2,50 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.4.1 договору).
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем проценти за користування кредитом нараховані відповідачу за період з 31.08.2023 по24.08.2024, які становлять 63000 грн.
Разом з тим, оскільки договір №39672-08/2023 був укладений сторонами 31.08.2023, в період дії згідно з п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки - 2,5%, та діяв в періоди після 24.12.2023 тому, на думку суду, правомірним буде нарахування відповідачу відсотків:
-в період з 31.08.2023 по 22.04.2024 (236 днів) - 2,5% денної процентної ставки, що становитиме 41300,00 гривень (7000,00х2,5%х236день);
-в період з 23.04.2024 по 20.08.2024 (120 днів) - 1,5% денної процентної ставки, що становитиме 12600,00 гривень (7000,00х1,5%х120днів);
-в період з 21.08.2024 по 24.08.2024 (4 дні) - 1,0% денної процентної ставки, що становитиме 280,00 гривень (7000,00х1,0%х4дні)
Такими чином, правомірним є нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитом, в межах строку дії договору у розмірі 54180,00 гривень (41300,00 грн + 12600,00 грн, + 280,00 грн).
Відтак, вимога позивача про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 63000,00 грн є протиправною та підлягає частковому задоволенню в розмірі 54180,00 грн.
В іншій частині стягнення процентів суд відмовляє за безпідставністю вимог.
З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню на загальну суму 61180,00 грн, з яких: 7 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 54180,00 грн - заборгованість за процентами.
Відповідно до норм закріплених у ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
За викладених фактичних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
V. Розподіл судових витрат 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги наведене, та те, що позовна заява задоволена на 87,405 % від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2326,94 грн.
Щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу, суд зазначає наступне. 
Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною 2 та частиною 4 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При цьому, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 по справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.02.2021 (провадження №61-44217св18), витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного із адвокатським об`єднанням «Апологет», акт №1129 наданих послуг від 10.04.2026 та детальний опис наданих послух до акту №1129 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 (а.с.38-39).
Враховуючи категорію і складність даної справи, зміст заявлених позивачем позовних вимог, обсяг робіт виконаних адвокатом, обсяг наданих послуг, значимість спору для сторін, суд вважає, що витрати, понесені позивачем на правничу допомогу в розмірі 8000,00 гривень є завищеними та неспівмірними до складності справи та виконаних адвокатом робіт, а тому підлягають частковому задоволенню в розмірі 3000,00 грн. 
Керуючись ст. ст. 79,81,141,258,259,263-265,268,272-274, 280-283, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №39672-08/2023 від 31.08.2023 в загальному розмірі 61180 (шістдесят одну тисячу сто вісімдесят) гривень 00 копійок, а також 2326 (дві тисячі триста двадцять шість) гривень 94 копійки сплаченого судового збору та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат на правову допомогу.
В решті позову відмовити за безпідставністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до Житомирського апеляційного протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місце реєстрації: 79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 3 поверх.

Відповідач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення виготовлене та підписане 11.08.2026
Головуюча суддя | Людмила ПРОЦЕНКО