Справа № 521/12460/26
Номер провадження № 2-о/521/422/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року       м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді: Шевчук Н.О.,
секретаря судового засідання: Жекової А.О.

за участю учасників, представників учасників справи:
від ОСОБА_1 – не з`явилася;
від Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України – не з`явився;
від ОСОБА_2 – не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Успенська, 60, ЄДРПОУ:37946466) про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог заяви.

У липні 2026 року через підсистему «Електронний суд» до Хаджибейського районного суду міста Одеси звернулася представник ОСОБА_1 – адвокат Скибінська Євгенія Сергіївна, за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України із заявою про встановлення факту народження: дитини - ОСОБА_3 , чоловічої статі, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану; дитини - ОСОБА_5 , жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану.
Зокрема, вказана вище заява мотивована тим, що батьки дітей перебувають у шлюбі за актовим записом 558, укладеним 16.06.2016 року та зареєстрованим відділом запису актів цивільного стану кіровського району міста єкатеринбургу свердловської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.09.2019 року.
В подальшому представник заявника зауважила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна у подружжя народився син ОСОБА_3 та народилася донька ОСОБА_5 .
Представник заявника вказує, що отримати свідоцтво про народження у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки народження дітей відбулося на тимчасово окупованій території України, де відсутня можливість отримання офіційних документів, які могли б бути прийняті для реєстрації за законодавством України. Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України Законом України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Представник заявника зауважила, що встановлення факту народження дітей необхідно заявнику для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонного паспорту дітям, у зв`язку із чим, заявник просить суд задовольнити дану заяву та ухвалити відповідне рішення.

Рух справи; вирішення судом клопотань, поданих сторонами, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Після надходження та реєстрації зазначеної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст. 14, 33 ЦПК України.
20.07.2026 року справа №521/12460/26 надійшла у провадження судді Шевчук Н.О.
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 20.07.2026 року у справі №521/12460/26 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України; справу призначено до судового розгляду.
Заявник та її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.
Заінтересована особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду. 
Представник заінтересованої особи - Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, шляхом направлення на офіційну електронну адресу ухвали суду про прийняття заяви, відкриття провадження у справі та призначення її до судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали заяви, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд зазначає, що заява ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 , Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України потребує задоволення, враховуючи таке.

Фактичні обставини, встановлені судом.
З матеріалів заяви про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України судом встановлено, що 16.06.2016 року між ОСОБА_2 , громадянином Узбекистану та ОСОБА_1 , громадянкою України було зареєстровано шлюб aідділом запису актів цивільного стану кіровського району міста єкатеринбургу свердловської області, актовий запис №558.
Згідно виписного епікризу (з акушерського стаціонару) від 19.03.2018 року, вбачається що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина.
Із копії свідоцтва про народження від 12.08.2020 року серія НОМЕР_3 , виданого органом окупаційної влади вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , від батьків: - мати ОСОБА_1 , громадянка України та - батько ОСОБА_2 , громадянин Узбекистану.
Згідно виписного епікризу (з акушерського стаціонару) від 09.10.2021 року, вбачається що у ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина.
Із копії свідоцтва про народження від 19.10.2021 року серія НОМЕР_4 , виданого органом окупаційної влади вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_5 , від батьків: - мати ОСОБА_1 , громадянка України та - батько ОСОБА_2 , громадянин Узбекистану.
Інших будь-яких письмових доказів матеріали цивільної справи не містять.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно з ч. 3 ст. 317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч.1 ст. 126 СК України визначено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.
Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.
У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.
Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.
Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» дають підстави для висновку про те, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження.
Частинами 3-4 ст. 49 ЦК України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.
Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.
У п. 8 гл. 1 розд. ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила № 52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абз. 5, 6 п. 3 гл. 1 розділу II цих Правил.
Згідно із пп. «в» п. 12 гл. 1 розд. III Правил № 52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батьків дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.
Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила № 52/5 не містять чітких норм щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що призводить до складнощів у встановленні факту народження та здійснення державної реєстрації народження у позасудовому порядку.
У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.
Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.
При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, медичній довідці, тощо як доказам, потрібно враховувати, що хоча такі документи не є юридично дійсними на території України, вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини.
Правова оцінка документам, поданим заявником на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку ст. 317 ЦПК України. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду (висновок Верховного Суду від 23.11.2022 року у справі № 759/7001/22).
Зазначене узгоджується із змістом ч. 2 ст. 319 ЦПК України, відповідно до якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Водночас відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» м. Сімферополь АР Крим відноситься до населених пунктів, які знаходяться в районі проведення воєнних (бойових) дій та/або перебуває в тимчасовій окупації Російською Федерацією, та на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Так, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3 , чоловічої статі, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану, дитини - ОСОБА_5 , жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану, представник заявниці вказала, що встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України необхідне заявнику для отримання свідоцтва про народження та подальшого оформлення закордонних паспортів на дітей, оскільки видані окупаційною владою документи не мають юридичної сили на території України.
Згідно приписів ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Аналізуючи подані заявником документи на підтвердження факту народження дитини ОСОБА_3 , чоловічої статі, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану, що, зокрема, вбачається із наявної у матеріалах заяви копії виписного епікризу від 19.03.2018 року, копії свідоцтва про народження від 12.08.2020 року, а також копії свідоцтва про шлюб від 17.09.2019 року, та народження ОСОБА_5 , жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану, що зокрема вбачається із наявної у матеріалах заяви копії виписного епікризу від 09.10.2021 року, копії свідоцтва про народження від 12.08.2020 року, а також копії свідоцтва про шлюб від 19.10.2021 року, які не є дійсними на території України, з урахуванням принципу «Намібійських винятків» (Namibia exception) (принцип міжнародного права, згідно з яким документи, видані окупаційною владою, повинні братися до уваги судами та державними органами, якщо їхнє невизнання веде до серйозних порушень або обмежень базових прав людини) суд дійшов висновку про те, що наявні у справі документи дають підстави для висновку, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно народилися від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території України.
Європейський суд з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia») з посиланням на Консультативний висновок Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.
За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального, процесуального й міжнародного права, а також враховуючи, що надані заявником документи на підтвердження факту народження дітей на тимчасово окупованій території України є належними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд виснує, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України слід задовольнити.
Згідно із ст. 317, 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про встановлення факту народження на окупованій території відносяться на рахунок держави.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 89, 95, 258, 259, 263, 265, 317, 352, 354, 355 ЦПК України, Хаджибейський районний суд міста Одеси
ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), за участю заінтересованих осіб: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), Хаджибейського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Успенська, 60, ЄДРПОУ:37946466) про встановлення факту народження дітей на тимчасово окупованій території України - задовольнити.
Встановити факт народження дитини ОСОБА_3 , чоловічої статі, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану, в порядку ст. 133 СК України.
Встановити факт народження дитини - ОСОБА_5 , жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 на тимчасово окупованій території України, а саме в м. Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: - мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, та - батько ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Узбекистану, в порядку ст. 133 СК України.
Рішення суду підлягає негайному виконанню.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Оскарження судового рішення не зупиняє його виконання.
Повний текст рішення суду складено та підписано 21.07.2026 року.

Суддя         Н.О. Шевчук