ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 р. | Справа № 520/1927/25

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Семененко М.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В.) від 28.07.2026 по справі № 520/1927/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 за 2023 рік із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0976; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 за 2023 рік із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0976 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2024 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2024 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2025 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 по справі № 520/1927/25 залишено без змін.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000,00 грн.
Від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 26000,00 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 заяву позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок). У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2025 Апеляційну скаргу залишено без задоволення. Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 по справі № 520/1927/25 залишено без змін.
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, в якій, з урахуванням уточнень, просив суд:
- встановити порядок виконання додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25 шляхом встановлення строку його виконання, а саме: з моменту набрання законної сили ухвали про встановлення порядку виконання додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року у адміністративній справі №520/1927/25, протягом 30 календарних днів перерахувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на розрахунковий рахунок ІBAN UA393052990000026200877448494, суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) за додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду, від 03 липня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25;
- встановити порядок виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25 шляхом встановлення строку його виконання, а саме: з моменту набрання законної сили ухвали про встановлення порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду, від 01 серпня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25, протягом 30 календарних днів перерахувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на розрахунковий рахунок ІBAN UA393052990000026200877448494, витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000,00 грн за постановою Другого апеляційного адміністративного суду, від 01 серпня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26.07.2026 клопотання позивача про здійснення повного технічного фіксування усіх судових засідань у справі - залишено без задоволення. Заяву позивача про встановлення або зміну способу та порядку виконання судового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нову, якою заяву ОСОБА_1 задовольнити; або направити на новий розгляд до суду першої інстанції. 
В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що суд встановив існування тривалого невиконання судових рішень та підтвердив факт протиправної бездіяльності органу, який відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» забезпечує їх виконання. Разом із тим суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування статті 378 КАС України. Вказує, що обставинами, які істотно ускладнюють виконання судового рішення є тривале невиконання судового рішення; сплив строків, передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; встановлена судом протиправна бездіяльність Державної казначейської служби України; відсутність будь-якого визначеного строку фактичного виконання рішення; залежність виконання виключно від невизначеної бюджетної черговості. Вважає, що суд не дав оцінки тому, що його заява не була спрямована на зміну змісту судового рішення, зміну боржника, перегляд суті спору чи визначеного судом способу захисту порушеного права; він просив лише встановити порядок виконання шляхом визначення строку виконання судових рішень про стягнення судових витрат. Суд також залишив поза увагою, що рішення у справі № 520/31630/25 фактично підтвердило відсутність ефективності існуючого механізму виконання саме щодо його виконавчих документів. Незважаючи на встановлення судом протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України, судові рішення у справі № 520/1927/25 залишаються невиконаними. За таких умов відмова у застосуванні статті 378 КАС України фактично означає, що особа, маючи остаточне судове рішення та навіть окреме судове рішення про протиправність його невиконання, однак не має жодного ефективного процесуального засобу забезпечити реальне виконання такого рішення.
Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Харківського окружного адміністративного суду у справі № 520/1927/25 від 27.05.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022 ЄДРПОУ 14099344) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2024 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судом встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2025 залишено без змін. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі 1000,00 грн.
Також, 03.07.2025 Харківським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове судове рішення у справі, яким стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок).
За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судом встановлено, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.07.2025 залишено без змін.
18 серпня 2025 року Харківським окружним адміністративним судом (на підставі додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду, від 03 липня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду, від 01 серпня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25, провадження 10878/25) видано два виконавчих листа, які в подальшому позивач пред`явив до Державної казначейської служби України. 
Листом від 25.10.2025 № 2000-0307-8/165745, у відповідь на звернення позивача від 16.10.2025, Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що суми стягнень витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. та 1000,00 грн. здійснюються Державною казначейською службою України. З питання стягнення витрат на професійну правничу рекомендовано звертатись до головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області.
Листом № 5-12-12/21611 від 01.10.2025 ГУ ДКСУ у Харківській області повідомило, що боржник за виконавчими листами у справі № 520/1927/25, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не має відкритих рахунків в органах казначейства, тому списання коштів з рахунків боржника є неможливим. Виконавчі листи у справі № 520/1927/25 прийняті до виконання та знаходяться в черзі виконання судових рішень за відповідною бюджетною програмою (КПКВ 3504040) шляхом внесення відповідних відомостей до прикладного програмного забезпечення АРМ Реєстр судових рішень АС «Є-Казна». Зазначило, що облік і зберігання виконавчих документів до настання черги для їх виконання за бюджетною програмою забезпечується Головними управліннями Казначейства, які внесли відомості до прикладного програмного забезпечення АРМ Реєстр судових рішень АС «Є-Казна». Після настання черги відповідно до сформованого переліку виконавчих документів Головні управління Казначейства забезпечують направлення до Казначейства таких документів для виконання. Тобто, пакети документів з оригіналами виконавчих листів у справі № 520/1927/25 перебувають у Головному управлінні Казначейства до моменту настання черги для їх виконання. Виконавчі листи у справі № 520/1927/25 перебувають у третій черзі заборгованості за відповідною бюджетною програмою.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2026, зокрема визнано протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України у вигляді невиконання, протягом тривалого часу, додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі № 520/1927/25.
Позивач вважаючи, що додаткове рішення не виконується звернувся до суду з заявою в порядку ст. 378 КАС України та просив змінити порядок і спосіб виконання рішення шляхом встановлення строку його виконання, а саме: з моменту набрання законної сили ухвали про встановлення порядку виконання додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25, протягом 30 календарних днів перерахувати на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на розрахунковий рахунок ІBAN UA393052990000026200877448494, суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень 00 копійок) за додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду, від 03 липня 2025 року у адміністративній справі № 520/1927/25.
Відмовляючи в задоволенні заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що фактично заявник пов`язує необхідність встановлення судом строку виконання рішення з невиконанням Державною казначейською службою України виконавчих документів у частині стягнення судових витрат, тобто з обставинами, які виникли на стадії виконання судового рішення та стосуються діяльності іншого суб`єкта владних повноважень, що не був боржником у межах спірних правовідносин, вирішених у справі № 520/1927/25.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частини другої статті 14 КАС судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 370 КАС судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах Алпатов та інші проти України, Робота та інші проти України, Варава та інші проти України, ПМП Фея та інші проти України (якими встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції) звернута увага на те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення; виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою, є головною стадією правосуддя. Це повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-ІХ, який набрав чинності 19.12.2024, внесені зміни до Розділу 4 КАС «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах».
Також Законом № 4094-ІХ КАС доповнений статтями 382-1 - 382-3.
На підставі частини дев`ятої статті 382-3 КАС суд розглядає питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення за правилами статті 378 цього Кодексу.
Положеннями абзацу першого частини першої статті 378 КАС встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з частиною третьою статті 378 КАС підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
З 19.12.2024 положення частини третьої статті 378 КАС на підставі Закону № 4094-IX були доповнені абзацом другим такого змісту: «Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.».
Аналіз зазначених змін до КАС, внесених Законом № 4094-ІХ, свідчить про те, що законодавцем встановлені правові норми, які вдосконалюють захист осіб, що звернулися до суду з позовами щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат тощо від тривалого невиконання судових рішень.
Як зазначено у пояснювальній записці до проєкту Закону № 4094-ІХ, він був ухвалений як елемент виконання Україною зобов`язань у межах групи справ Іванов (№ 40450/04)/Бурмич (№ 46852/13) і Національної стратегії розв`язання проблеми невиконання судових рішень, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.09.2020 № 1218-р.
Метою внесення змін до процесуального закону є забезпечення реального виконання судових рішень, а не формальне підтвердження обов`язку суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, прийняттям Закону № 4094-ІХ Верховна Рада України змінила концепцію статті 378 КАС, запровадивши самостійну підставу для зміни судом способу виконання судового рішення.
При цьому, позивач звертаючись з заявою в порядку ст. 378 КАС України обґрунтовує її саме бездіяльністю Державної казначейської служби України щодо невиконання, протягом тривалого часу, додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі № 520/1927/25, щодо списання з рахунків ГУ ПФУ в Харківській області присуджених позивачу коштів. Крім того, вказує, що бездіяльність Державної казначейської служби України встановлена судовим рішенням у справі № 520/31630/25. Фактично, позивач в порядку ст. 378 КАС України просить встановити новий строк виконання додаткового рішення (30 днів з моменту набрання законної сили ухвали про встановлення порядку виконання).
Судом першої інстанції правильно встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, вже за своєю правовою природою є обов`язковим до виконання, а тому встановлення нового строку його виконання не є належним способом відновлення прав позивача.
Фактично заявник пов`язує необхідність встановлення судом строку виконання рішення з невиконанням Державною казначейською службою України виконавчих документів у частині стягнення судових витрат, тобто з обставинами, які виникли на стадії виконання судового рішення та стосуються діяльності іншого суб`єкта владних повноважень, що не був боржником у межах спірних правовідносин, вирішених у справі № 520/1927/25.
Отже, зазначені обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення суду, оскільки встановлення способу та порядку виконання рішення суду шляхом, який обраний заявником (встановлення строку виконання рішення суду), фактично не є зміною способу і порядку виконання, а є додатковим строком для виконання рішення суду. Такий процесуальний документ фактично не створює для сторін жодних правових наслідків, адже рішення суду вже й так набрало законної сили.
Доводи апелянта не спростовують правильності правових висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду - без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 28.07.2026 по справі № 520/1927/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя | (підпис) | І.С. Чалий
Судді | (підпис)  (підпис) | З.Г. Подобайло   М.О. Семененко