21.08.2026 Справа № 756/13738/26

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/13738/26
3/756/3859/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.08.2026 Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Касьян А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 178 КУпАП,
за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_2 ,
в с т а н о в и в:
02.08.2026 приблизно о 01:30 неповнолітня ОСОБА_2 , на вул. Богатирська, 32 у місті Києві перебувала в громадському місці, а саме біля парковки у п`яному вигляді, чим ображала людську гідність і громадську мораль, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП.
У судовому засіданні  ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненому визнала повністю, запевнила, що подібних ситуацій більше не повториться, вона зробила для себе висновки, просила суворо не карати. 
Заслухавши пояснення  ОСОБА_2 вивчивши та дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статей 245, 251, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що винуватість  ОСОБА_2 підтверджується даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №884858, письмових поясненнях ОСОБА_2 від 03.08.2026; рапорті ДОП ВП Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві лейтенанта поліції М. Носаненко від 03.08.2026, рапортах уповноваженої особи Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 02.08.2026, долученими до матеріалів справи. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_2  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП у справі не встановлено. Терміни притягання до адміністративної відповідальності не закінчилися.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Водночас з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що на момент вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП,  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягла вісімнадцятирічного віку та є неповнолітньою.
Відповідно до ч. 2 ст. 13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 241 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121-127, 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173^4, 174, 183^1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24^1 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 24^1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; попередження; догана або сувора догана; передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
Системний аналіз вказаних норм КУпАП дає підстави вважати, що необхідність виокремлення спеціальних норм про адміністративну відповідальність неповнолітніх обумовлена принципами справедливості та гуманізму, що базуються на міжнародно-правових актах, зокрема Декларації прав дитини, у Преамбулі якої зазначається, що неповнолітні, у зв`язку з їх фізичною і розумовою незрілістю, потребуються спеціальної охорони і захисту, зокрема належного правового захисту. Особливості вікової психології неповнолітніх дають змогу обмежитися щодо таких осіб порівняно більш м`якими заходами, достатніми для забезпечення їх виправлення і перевиховання.
Враховуючи викладене, вік неповнолітньої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дискреційні повноваження суду, що виходять із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин ситуації, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного заходу впливу, вирішуючи справу відповідно до оцінки усіх обставин справи й особи порушника, оцінивши наслідки правопорушення і переконавшись, що неповнолітній зробив для себе відповідні належні висновки, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до нього захід впливу у виді суворої догани, що буде достатнім для виховання особи, запобігання вчинення нею нових правопорушень.
Відповідно до статей 40^1 та 283 КУпАП, оскільки адміністративне стягнення не накладається, суд не вирішує питання про стягнення судового збору.
Керуючись статтями 7, 13, 23, 24^1, 40^1, 178, 221, 276-280, 283-287, 289 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд -
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_3  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП та застосувати до неї захід впливу у виді суворої догани.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя          А.В. Касьян