Справа № 466/4621/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Львова
у складі : головуючого судді Невойта П.С.,
секретаря с/з Малаковської І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про встановлення факту родинних відносин, -
в с т а н о в и в :
26 травня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та загиблим ОСОБА_2 .
В обґрунтування вимог заяви зазначає, що вона, ОСОБА_1 є внутрішньо-переміщеною особою. В 1996 році заявниця одружилася з ОСОБА_3 . Від цього шлюбу в ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .
У зв?язку з проведенням в Україні, починаючи з 24 лютого 2022 року загальної мобілізації, ОСОБА_2 в 2024 році був призваний на військову службу по мобілізації, на особливий період та проходив її в підрозділах Збройних Сил України.
ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі села Тимирівка Гуляйпільського району Запорізької області, ОСОБА_2 загинув та був похований на полі поховань загиблих Захисників цвинтаря Святого Миколая в місті Запоріжжі.
Зважаючи на положення ст. 10-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в березні 2026 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про надання їй статусу члена сім?ї загиблого Захисника до Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі - Шевченківський відділ соціального захисту)
До заяви додала документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 №740 «Про затвердження Порядку надання статусу члена сім?ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України», зокрема: свідоцтво про смерть чоловіка серії НОМЕР_1 від 16.05.2025, витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії від 05.03.2026 №2026-0305-1514-2644-7, довідку військової частини НОМЕР_2 від 12.02.2026 №167 про безпосередню участь чоловіка в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держав у зв?язку з військовою агресією російської федерації проти України; свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 від 10.08.1996, тощо (копії документів додаються до цієї заяви). Листом від 28.04.2026 №260310-вих-59184 Шевченківський Відділ соціального захисту відмовив ОСОБА_1 в наданні статусу члена сім?ї загиблого Захисника з тих мотивів, що в поданих нею документах мала місце розбіжність в написанні імені по-батькові її чоловіка. Зокрема, у Свідоцтві про смерть ім?я по-батькові чоловіка зазначено як « ОСОБА_5 », натомість в інших документах — « ОСОБА_6 ».
Зазначена розбіжність, - йдеться в Листі, - унеможливлює беззаперечне підтвердження родинного зв?язку між заявницею та загиблим Захисником.
3 цього випливає, що уповноважений орган ставить під сумнів той факт, що ОСОБА_7 є дружиною ОСОБА_8 (згідно зі Свідоцтвом про смерть - ОСОБА_9 ) не зважаючи на те, що з метою усунення цього сумніву нею було надано експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз N?056/566-a/3 від 13.04.2026 (копія експертного висновку додається), зроблений експертною установою за її зверненням.
У зв?язку з цим, з метою отримання статусу члена сім?ї загиблого Захисника, ОСОБА_7 змушена ініціювати процедуру встановлення в судовому порядку факту перебування з загиблим ОСОБА_10 в родинних відносинах, а саме, - що вона являється дружиною загиблого ОСОБА_8 (згідно зі Свідоцтвом про смерть - ОСОБА_9 ).
В інший спосіб сформувати у відповідальних осіб Шевченківського відділу соціального захисту твердої переконаності в тому, що ОСОБА_1 являється дружиною загиблого Захисника ОСОБА_8 , не представляється можливим.
Той факт, що вона, ОСОБА_1 являється дружиною ОСОБА_8 (згідно зі Свідоцтвом про смерть - ОСОБА_9 ) підтверджуються наступними обставинами.
Як зазначалося вище, 10 серпня 1996 року ОСОБА_1 одружилася з ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 від 10.08.1996. В свідоцтві про одруження ім?я по-батькові чоловіка зазначено як ОСОБА_12 . Після одруження чоловік обрав прізвище ОСОБА_13 . У зв?язку зі зміною прізвища 27 серпня 1996 року Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області чоловікові оформлено новий Паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на прізвище ОСОБА_13 . Разом з тим, запис імені по-батькові в Паспорті здійснено у формі « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 », як це записано у свідоцтві про одруження. Аналогічно написання імені по-батькові чоловіка « ОСОБА_5 » зроблено й у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_5 від 08.04.1998 року.
Очевидно, що при оформленні нового паспорту уповноваженим органом було використано свідоцтво про народження чоловіка заявниці серії НОМЕР_6 від 14.11.1970 року, яке видане Сизранським міським РАГС Куйбишевської області. Як вбачається зі змісту цього документа, він виконаний російською мовою. В графі Свідоцтва для розміщення даних про прізвище, ім?я та по-батькові народженої особи міститься запис російською: « ОСОБА_14 ».
Отже, є достатні підстави вважати, що при оформленні Паспорту громадянина України в місті Бердянськ, де розмовна практика має свої особливості - було допущено не вірний переклад та помилкове написання імені по-батькові чоловіка заявниці - ОСОБА_8 . На користь такого висновку слугує вже згаданий раніше експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз де експерт зазначив, що «непоодинокими є випадки орфографічних коливань у документальних записах українською мовою імен по-батькові через неправомірне використання при їх утворенні російської словотвірної моделі».
В подальшому, при оформленні військово-облікових документів чоловіка було відтворено написання його імені по-батькові у формі, яка містилася у паспорті громадянина України та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру. Очевидно, що це потягло за собою аналогічне написання імені по-батькові ОСОБА_8 й в інших документах, виданих органами військового управління. Так, в довідці військової частини НОМЕР_7 від 12.03.2024 №2/2844 про перебування молодшого сержанта ОСОБА_8 на військовій службі, сповіщенні сім?ї (про загибель молодшого сержанта ОСОБА_8 ) №2112 від 15.05.2025, оформленого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ім?я по-батькові чоловіка заявниці написано як « ОСОБА_9 ». Так само з тотожним написанням імені по-батькові чоловіка заявниці ОСОБА_8 було оформлено як лікарське свідоцтво про смерть так й свідоцтво про його смерть, видане Шевченківським ВДРАЦС міста Запоріжжя.
Разом з тим, в документах, які видавалися органами військового управління, військово-медичними закладами по спливу певного часу від дати загибелі чоловіка заявниці міститься звичне для української мови написання імені по-батькові ОСОБА_8 . Так, в довідці військової частини НОМЕР_8 від 12.02.2026 №167 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України..., протоколі засідання штатної військово-лікарської комісії від 05.03.2026 року №2026-0305-1514-2644-7 написання імені по-батькові ОСОБА_8 зроблено у формі « ОСОБА_6 ».
Аналогічно, написання імені по-батькові чоловіка було зроблено й в свідоцтві про народження їхнього сина ОСОБА_15 серії НОМЕР_9 від 06.08.1998.
Зазначене вище, достатньо переконливо вказує на те, що при написанні імені по-батькові ОСОБА_8 у формі « ОСОБА_5 » в паспорті громадянина України серії НОМЕР_10 , довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідці військової частини НОМЕР_7 від 12.03.2024 №2/2844, сповіщенні про смерть від 15.05.2025 №2112, лікарському свідоцтві про смерть №2787 від 13.05.2025, свідоцтві про смерть серії НОМЕР_11 , а також у випадку написання імені по-батькові ОСОБА_8 у формі « ОСОБА_6 » в свідоцтві про одруження ОСОБА_16 та ОСОБА_17 серії НОМЕР_3 від 10.08.1996, свідоцтві про народження ОСОБА_15 серії НОМЕР_9 від 06.08.1998 року, Довідці військової частини НОМЕР_2 від 12.02.2026 №167, протоколі засідання штатної ВЛК від 05.03.2026 №2026-0305-1514-2644-7, тощо, - йдеться про одну й ту ж особу - чоловіка заявниці - ОСОБА_8 .
Згідно експертного висновку від 13.04.2026 року, складеного ОСОБА_18 експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз вбачається, що «...українські записи імені по-батькові ОСОБА_19 , які містяться в свідоцтві про одруження, свідоцтві про народження ОСОБА_15 , та ОСОБА_20 , які містяться в паспорті громадянина України, довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру, свідоцтві про смерть, сповіщенні сім?ї (про загибель військовослужбовця ОСОБА_8 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації у документах - є ідентичними.».
Додатковим доказом того, що ОСОБА_21 (згідно зі свідоцтвом про смерть - ОСОБА_9 ) являється чоловіком заявниці є той факт, що ОСОБА_1 прийнято спадщину за її чоловіком на підставі свідоцтва про смерть чоловіка та свідоцтва про одруження.
У зв`язку з вищенаведеним, ОСОБА_1 звернулась до суду для встановлення вищевказаного факту з метою отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника.
Ухвалою суду від 29.05.2026 справу призначено до розгляду в порядку окремого провадження.
26.06.2026 представником заявниці ОСОБА_1 - адвокатом Василькевичем В.М. подано заяву про розгляд справи без їхньої участі, просить вимоги заяви про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.
Представниця заінтересованої особи Шевченківського віділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - Кіт М.Д., в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час та місце рзгляду справи. 23.06.2026 представниця заінтересованої особи Кіт М. подала клопотання про розгляд справи без її участі, а також долучила письмові пояснення. В яких зазначила, що комісією з питань надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України при управлінні соціального захисту департаменту гуманітарної політики ЛМР розглянуто документи ОСОБА_1 , долучені до заяви від 26.03.2026, та при вивченні наданих документів виявлено розбіжність у персональних даних, а саме "по-батькові" загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 ( ОСОБА_12 ). Зазначена розбіжність унеможливлює встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника.
У зв`язку з неявкою учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
У відповідності до ч. 5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Дослідивши матеріали заяви, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно п.5 ч.2 ст. 295 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
В свою чергу, в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити, загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 14.11.1970 р., яке видане Сизранським міським РАГС Куйбишевської області та який виконаний російською мовою, в графі Свідоцтва для розміщення даних про прізвище, ім?я та по-батькові народженої особи міститься запис російською: « ОСОБА_14 ».
Між ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Бердянськ м/ЗАГС Запорізької області зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №382, що підтверджується свдоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 .
В подружжя ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_15 , де в графі батько зазначено - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 06.08.1998.
27 серпня 1996 року Бердянським МВ УМВС України в Запорізькій області оформлено новий Паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 на прізвище ОСОБА_13 . Разом з тим, запис імені по-батькові в Паспорті здійснено у формі « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 », як це записано у свідоцтві про одруження. Аналогічно написання імені по-батькові « ОСОБА_5 » зроблено й у довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру НОМЕР_5 від 08.04.1998 року.
ОСОБА_2 в 2024 році був призваний на військову службу по мобілізації, на особливий період та проходив її в підрозділах Збройних Сил України. ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання в районі села Тимирівка Гуляйпільського району Запорізької області ОСОБА_2 загинув та був похований на полі поховань загиблих Захисників цвинтаря Святого Миколая в місті Запоріжжі. Дані обставини підтверджуються наступними документами: довідкою військової частини НОМЕР_7 від 12.03.2024 №2/2844, сповіщенні про смерть від 15.05.2025 №2112, лікарському свідоцтві про смерть №2787 від 13.05.2025, свідоцтві про смерть серії НОМЕР_11 . 
Однак, в зазначених документах, при написанні імені по-батькові ОСОБА_23 вказано у формі " ОСОБА_9 ".
Разом з тим, в документах, які видавалися органами військового управління, військово-медичними закладами по спливу певного часу від дати загибелі чоловіка заявниці міститься звичне для української мови написання імені по-батькові ОСОБА_23 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_8 від 12.02.2026 №167 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України..., протоколі засідання штатної військово-лікарської комісії від 05.03.2026 року №2026-0305-1514-2644-7, а саме написання імені по-батькові ОСОБА_23 зроблено у формі « ОСОБА_12 ».
Крім того, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2025, яке посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Кулиняк І.Я., спадкоємцями майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та син ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджує факт прийняття спадщини заявницею на підставі свідоцтва про смерть чоловіка та свідоцтва про одруження.
ОСОБА_1 13.04.2026 звернулася в бюро лінгвістичних експертиз та отримала експертний висновок від 13 квітня 2026 року №056/566-а/3, відповідно до якого зазначено українські записи імені по батькові ОСОБА_12 (свідоцтво проодруження, запис Плоскоголовий/ ОСОБА_2 ; свідоцтво про народження ОСОБА_15 , запис батько ОСОБА_2 ) та ОСОБА_9 (копія паспорта; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; сповіщення сім`ї; свідоцтво про смерть (повторно), запис ОСОБА_2 ), запис російською мовою ОСОБА_24 (свідоцтво про народження, запис ОСОБА_25 ) попри розбіжності в орфографічній фіксакції у документах, наданих для експертизи, є ідентичними.
Розбіжності між українськими документальними записами зазначеного імені по батькові виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях під впливом російської орфоепії та орфографії.
У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частинами 1, 2, 4 ст.10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п. 36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст. 13 Конвенції).
Згідно вимог ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Зі змісту статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», факт родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержанні компенсації тощо.
Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Спір про право відсутній, у позасудовому порядку встановити зазначений факт не має можливості, тому заявниця звертається до суду.
Беручи до уваги те, що з метою недопущення порушення прав заявниці, реалізація яких залежить від доведеності факту родинних відносин між нею та її чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_10 , суд дійшов висновку, що заява є підставною та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 293, 294, 315 ч.2, 319 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
заяву задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_12 , є дружиною загиблого, ОСОБА_2 (згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 - ОСОБА_9 ), РНОКПП: НОМЕР_5 .
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Львівського апеляційного суду.
Сторони в справі:
Заявниця: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_12 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 . 
Заінтересована особа: Шевченківський відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, юридична адреса: м. Львів, вул. Липинського, буд. 11, код ЄДРПОУ: 25261380.

Суддя | | П.  С.  Невойт