ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 2203/2048/2012
Провадження № 22-ц/820/1596/26
Хмельницький апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Костенка А.М. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Плінська І.П.
з участю представника апелянта
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2023/2048/2012 за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , на ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року у складі судді Бабій О.М. у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерне товариство Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:
В листопаді 2021 року ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
В обґрунтування заяви зазначило, що 23.07.2012 року Волочиським районним судом Хмельницької області винесено рішення по справі № 2203/2048/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра».
04.08.2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №06/05/2005/840/К-97 від 06.05.2005 року перейшло до ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
Далі, 20.08.2020 року між ТзОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями перейшло до ТОВ «Фінанс Проперті Групп».
26.08.2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №06/05/2005/840/К-97 від 06.05.2005 року перейшло до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс».
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року заяву задоволено частково, замінено у виконавчому провадженні сторону – ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника – ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», у справі №2203/2048/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У задоволені заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовлено.
ОСОБА_1 – особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні заявлених вимог.
В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що відповідач – ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, суд першої інстанції не зупинив розгляд справи та не залучив спадкоємця відповідача.
Крім того, апелянт зазначає що рішення суду про стягнення боргу за договором кредиту було ухвалене 23.07.2012 року. Проте ТОВ «ФК» Еліт Фінанс», яке в результаті декількох переуступок набуло право вимог та стало кінцевим стягувачем, звернулося з заявою про заміни сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання лише в лютому 2022 року, тобто майже через 10 років з моменту винесення рішення по справі про стягнення боргу. Крім того, на думку апелянта, відмова в продовження строку пред`явлення виконавчого документа до виконання унеможливлює заміну сторони виконавчого провадження.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з огляду на таке.
У відповідності до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Так, судом встановлено, що рішенням Волочиським районним судом Хмельницької області від 23.07.2012 року у справі №2203/2048/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №06/05/2005/840-К/97 від 06.05.2005 року станом на 11.06.2012 року в сумі 17590,31 доларів США за тілом кредиту, 13989,60 доларів США за відсотками, 18893,78 доларів США пені, 1509,17 доларів США за управління кредитом, 2106,40 доларів США штрафу, а всього на загальну суму 54089,27 дол. США, що еквівалентно 432335,54 грн. і 3219 грн. судових витрат.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Після його смерті було заведено спадкову справу № 62805019 і спадщину після його смерті прийняв його син ОСОБА_1 , так як проживав зі спадкодавцем на час смерті, який є апелянтом в даній справі. 
04.08.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» перейшло право вимоги до позичальника.
В подальшому, 20.08.2020 року між ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» та ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_A102, згідно умов якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями перейшло до ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП».
26.08.2020 року між ТОВ «ФІНАНС ПРОПЕРТІ ГРУПП» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір про відступлення прав вимоги № б/н, згідно умов якого до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перейшло право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №06/05/2005/840-К/97 від 06.05.2005 року.
Оскаржуваною ухвалою замінено у виконавчому провадженні сторону – ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника – ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс», у справі №2203/2048/2012 за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором
За частинами першою та п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. 
Згідно ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.
Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).
Відповідно до статті 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.
У статті 47 ЦПК України визначено, що здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.
Статтею 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
За змістом цієї норми сторони - це суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення. Позивачем є особа, яка має право вимоги, а відповідачем - особа, за рахунок якої можна відновити порушене право, або яка повинна виконати зобов`язання. При цьому відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. З огляду на зміст наведених норм захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задля остаточного вирішення спору і захисту порушеного права за результатами судового розгляду справи сторонами в судовому процесі мають бути саме сторони у спірних матеріальних правовідносинах, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.
Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача (пункт 8.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 910/15792/20).
Статтею 223 ЦПК України передбачено наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Частиною першою цієї статті обумовлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (пункт 1 частини другої статті 223 ЦПК України).
Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
По своїй суті процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу відповідного суб`єкта, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього. Підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише юридичні факти, які виникли під час процесу, а не до його початку.
З урахуванням наведеного можна дійти висновку, що поширення законної сили судового рішення на правонаступників сторін відбувається у тих випадках, коли правонаступництво має місце після ухвалення рішення у справі.
Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво (пункт 1 частини першої статті 251 ЦПК України).
Частиною третьою статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу розглянуто за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3); суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі (пункт 4).
В той же час межі апеляційного перегляду судових рішень, визначені процесуальним кодексом, не надають суду апеляційної інстанції процесуальної можливості залучити до участі у справі іншого відповідача на стадії апеляційного перегляду. 
У справі, що переглядається рішенням Волочиським районним судом Хмельницької області від 23.07.2012 року у справі №2203/2048/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №06/05/2005/840-К/97 від 06.05.2005 року в сумі 54089,27 дол. США, що еквівалентно 432335,54 грн. і 3219 грн. судових витрат.
Боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
03 серпня 2028 року приватним нотаріусом була заведена спадкова справа до майна померлого ОСОБА_2 , його спадкоємцем є його син, апелянт по справі ОСОБА_1 , який прийняв спадщину.
26.08.2020 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі договору про відступлення прав вимоги, від 06.05.2005 року перейшло право вимоги за кредитним договором №06/05/2005/840-К/97 від 06.05.2005 року до боржника за даним договором.
08 листопада 2021 року, вже після смерті боржника, ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Проте суд першої інстанції після смерті відповідача по справі та відповідно боржника - ОСОБА_2 прийняв дану заяву ТзОВ «ФК «Еліт Фінанс» до розгляду, розглянув та ухвалив по суті заяви оскаржувану ухвалу 07 грудня 2023 року (тобто більш ніж через три роки смерті відповідача) щодо померлої особи, вважаючи сторону відповідача належним чином повідомленою (померлого відповідача, який не міг фізично бути повідомлений, у зв`язку зі смертю).
Ухвалу суду оскаржив в апеляційному порядку син і спадкоємець померлого – ОСОБА_1 , який не брав участі у справі та в апеляційній скарзі, крім іншого, посилався на те, що він є спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як суд постановив ухвалу 22 лютого 2022 року. Проте він не був залучений до участі у справі, у зв`язку із чим був позбавлений можливості побудувати захист своїх прав та інтересів, звертатися від свого імені з відповідними заявами тощо.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 травня 2026 року в справі № 367/8835/16 в аналогічних правовідносинах зазначила:
«Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги ОСОБА_2 про незалучення його до участі у розгляді справи та ухвалення судового рішення до померлої особи, апеляційний суд дійшов висновку, що смерть учасника справи, яка мала місце до ухвалення місцевим судом рішення по суті спору, проте про яку суду не було відомо на момент розгляду справи, може бути підставою для скасування судового рішення лише в сукупності з іншими доводами апеляційної скарги, які свідчать про незаконність та необґрунтованість ухваленого судового рішення.
Проте такий підхід фактично допускає можливість існування та залишення в силі судового рішення, ухваленого щодо особи, яка на момент ухвалення рішення вже не мала цивільної процесуальної правосуб`єктності. Це суперечить самій природі цивільного судочинства, вимогам участі належної сторони у процесі, а також гарантіям справедливого суду і принципу змагальності сторін.
Ключова помилка вказаного висновку полягає в тому, що смерть сторони до ухвалення судового рішення розглядається лише як процесуальний дефект, який потребує додаткового доведення незаконності рішення по суті. Проте за наведених умов (смерть сторони до ухвалення рішення) утворюється відсутність належного суб`єкта, щодо якого суд взагалі міг ухвалити рішення.
Смерть фізичної особи припиняє її цивільну правоздатність та процесуальну правосуб`єктність. Після смерті особа більше не може бути стороною процесу, не може реалізовувати процесуальні права. Відповідно, суд, ухвалюючи рішення щодо померлого як суб`єкта права, фактично вирішує спір щодо суб`єкта, який на момент ухвалення рішення не існував, рішення ухвалено за відсутності належної сторони, процес фактично відбувся без відповідача, було неможливо реалізувати принцип змагальності та право бути вислуханим. Йдеться не про порушення процесуальних норм, а про дефект суб`єктного складу спору, який унеможливлює ухвалення законного й обґрунтованого рішення суду.
У разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво суд зобов`язаний зупинити провадження у cправі до залучення до участі у справі правонаступника (пункт 1 частини першої статті 251 ЦПК України), а якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва суд закриває провадження у справі (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України).
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на справедливий суд включає реальну можливість особи брати участь у процесі, знати про нього та представляти свою позицію. Померла особа очевидно не може реалізувати жодну із цих гарантій.. Фактично суд розглянув справу без відповідача і такий розгляд порушує принцип змагальності сторін (стаття 12 ЦПК України).
За таких обставин можна дійти висновку, що смерть сторони до ухвалення рішення (судом першої інстанції) є самостійною, достатньою і безумовною підставою для скасування судового рішення, якщо суд ухвалив його щодо померлої особи без залучення правонаступників.»
У справі, яка переглядається суд першої інстанції ухвалив судове рішення щодо померлої особи і це порушення не може бути усунуто апеляційним судом у спосіб, передбачений пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦПК України (скасування судового рішення та ухвалення нового рішення) з огляду на правові висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 травня 2026 року в справі № 367/8835/16 в аналогічних правовідносинах, так як за вказаними висновками Великої Палати Верховного Суду апеляційний суд на даній стадії навіть залучивши правонаступників боржника до участі у справі., не може усунути, порушення допущені судом першої інстанції шляхом постановлення самостійного рішення по суті заяви стягувача. 
З огляду на вищевикладене, ухвала Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року підлягає скасуванню, як помилкова, постановлена з порушенням норм цивільного процесуального права, а справа підлягає повернення до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі - ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 23 лютого 2022 року скасувати. 
Направити цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерне товариство Комерційний банк «НАДРА» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 10 вересня 2026 року.

Судді А.М. Костенко
Л.М. Грох О.І. Ярмолюк