Справа № 529/412/26
Провадження № 1-кп/529/82/26
ВИРОК
іменем України 

09 липня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 
секретаря c/з – ОСОБА_2 
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого - ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12026170440000176 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Михайлівка Диканського району Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, військовослужбовця, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185 КК України, 
встановив:

ОСОБА_4 , влітку 2025 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не вдалося), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, без мети збуту, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів та прекурсорів» від 15.02.1995 та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними від 15.02.1995, проходячи поблизу саги у с. Михайлівка Полтавського району Полтавської області виявив ростучу рослину коноплі, після чого в нього виник умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту. Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, обвинувачений ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що виявлена ним рослина є наркотичним засобом, обіг якої обмежено, зірвав її, чим скоїв незаконне придбання наркотичного засобу, відніс за місцем свого проживання та за адресою АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив, помістив в поліетиленовий пакет, чим виготовив наркотичну речовину - канабіс та почав незаконно зберігати, для подальшого вживання шляхом куріння без мети збуту.
Надалі, 13.03.2026 під час огляду місця події за фактом крадіжки, яка мала місце по вул. Панаса Мирного в с-щі Диканька Полтавського району Полтавської області, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно видав речовину рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, яка згідно висновку, експерта є наркотичним засобом, обіг якого обмежений - канабісом, масою в перерахунку на суху речовину - 21,570 г.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Окрім цього, 11.03.2026 близько 10 год. 40 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 біля гаражного приміщення належного ОСОБА_5 побачив електричний спортивний велосипед марки «Formula scoty» чорного кольору. 
В подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи в умовах воєнного стану, введеного на всій території України, з 24.02.2022 Законом України від 24.02.2022 за N? 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» строк дії якого неодноразово продовжено, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, здійснив таємне викрадення (крадіжку) спортивного електричного велосипеда марки «Formula scoty» чорного кольору, належного ОСОБА_5 , яким розпорядився на власний розсуд та завдав тим самим потерпілому матеріальних збитків на суму 14 606 грн. 17 коп.
Отже, вказаними умисними злочинними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненій в умовах воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені зазначених кримінальних правопорушень визнав повністю та підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті. Вказав, що не заперечує проти проведення судового розгляду у відсутність захисника, все розуміє. З приводу обвинувачення зазначив, що у минулому році був на риболовлі та побачив рослину, знав, що вона не проста рослина, зірвав, вдома висушив, подрібнив та курив, нічому не розповідав про це, не збував та не продавав. Працівники поліції вилучили рослини. В березні 2026 року він перебував на заробітках в с.Диканька та повертаючись додому пізно ввечері побачив біля гаража електровелосипед, який взяв та поїхав на ньому додому. Наступного дня поїхав на цьому велосипеді до магазину та був зупинений працівниками поліції. Велосипед вилучили. Пізніше він їздив до потерпілого та вибачався перед ним, хотів відшкодувати якусь суму, але він відмовився, претензій не має. Шкодує про вчинене, наразі він виправився, проходить військову службу, більше такого робити не буде.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи знаходиться заява останнього про розгляд обвинувального акта у його відсутність. Вказує, що цивільний позов подавати не буде, не заперечує проти застосування ст.349 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників справи не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сам обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються судом за ч.1 ст. 309 КК України, як як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за ч.4 ст. 185 КК України – таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст.50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, а інший кримінальним проступком; особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря психіатра, як особа, яка має розумову відсталість та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття та сприяння у розкритті кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено. 
Також суд враховує, що  ОСОБА_4 мобілізований до ЗСУ та 20.04.2026 призначений на посаду стрільця ВЧ НОМЕР_1 .
Враховуючи викладене та відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.309 та ч.4 ст.185 КК України. 
Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не вбачає.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який вину визнав, розкаявся у вчиненому, вибачився перед потерпілий, останній претензій до обвинуваченого не має, викрадене майно повернуто потерпілому, відсутність обтяжуючих обставин, та те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Згідно ч.4 ст.76 КК України на період проходження військової служби нагляд за виконанням покладених обов`язків на ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, слід покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а після звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи у порядку ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави слід стягнути вартість проведених експертиз в загальному розмірі 4 457 грн.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд
ухвалив:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185  КК України та призначити йому покарання:
-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки;
-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. 
Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно ч.4 ст.76 КК України на період проходження військової служби нагляд за виконанням покладених обов`язків на ОСОБА_4 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира військової частини за місцем проходження служби, а після звільнення з військової служби на уповноважений орган з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  на користь держави вартість проведених експертиз в загальному розмірі 4 457 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн.
Речові докази у вигляді полімерного сейф-пакета Експертної служби МВС України № 3740668 з канабісом, масою 21,570 г., який знаходиться в кімнаті для зберігання речових доказів ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавської області - знищити. 
Речовий доказ у вигляді спортивного електричного велосипеда марки "Formula scoty", який переданий на зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому, як власнику такого.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуюча ОСОБА_1