Справа № 758/2903/25 
Категорія 35 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді - Захарчук С. С.,
за участю секретаря судового засідання - Савенко Д. С., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. 
Зазначало, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» створене на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва».
Згідно з даним рішенням, всі комунальні підприємства Подільського району м. Києва передають новоствореному комунальному підприємству житловий фонд, який був переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме майно та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 01.08.2014 (п. 19). 
Згаданим вище рішенням було затверджено статут новоствореного комунального підприємства (п. 27.1).
Відповідно до п. 2.1. Статуту комунальне підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій та об`єктів благоустрою та отримання прибутку.
Положеннями п. 2.2.2. Статуту визначено, що предметом діяльності комунального підприємства є: надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку. 
Основним видом діяльності комунального підприємства є: комплексне обслуговування об`єктів (81.10).
Згідно з Розпорядженням Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.01.2015 № 50 на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» переданий житловий та нежитловий фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та приватизований житловий фонд станом на 01.01.2015 згідно з додатком, з метою його подальшого обслуговування. 
Згаданим додатком до розпорядження затверджено Перелік будівель та приміщень житлового та нежитлового фонду, які належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва та віднесені до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та приватизованого житлового фонду. 
Вищевказаним переліком, визначено, що до господарського управління комунального підприємства був переданий, поміж інших, будинок АДРЕСА_1 . 
14.07.2015 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» підготовлено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Договір), який є договором приєднання, оферту до якого опубліковано того ж дня в газеті Хрещатик № 99 (4695).
Заперечення щодо умов договору відповідачем не подавались, а відтак сторони уклали договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 ЦК України. 
Відповідно до п. 2.1. Договору предметом цього договору є забезпечення виконавцем надання послуг у житловому будинку АДРЕСА_2 , а споживачем - забезпечення своєчасності оплати таких послуг за встановленим тарифом, у строк та на умовах, що передбачені цим договором. 
Згідно з п. п. 3.1., 3.4. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Послуги оплачуються в безготівковій формі. За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня відповідно до чинного законодавства. 
Відповідно до п. 4.2. Договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений цим договором строк; у разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, відповідно до п. 3.4 Договору. 
Виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому договором. 
Згідно з п. 5.1. Договору споживач несе відповідальність згідно із законом за: недотримання вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; несвоєчасне внесення платежів за послуги шляхом сплати пені відповідно до Договору; порушення визначених цим договором зобов`язань. 
Відповідно до п. 6.3. Договору спір між сторонами розв`язується шляхом проведення переговорів або в судовому порядку. 
Згідно з Додатком № 1 до Договору, визначено складові тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, розрахованих відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869.
Вказувало, що на підставі викладеного, згаданий вище договір укладений між позивачем та відповідачами, шляхом прийняття пропозиції укласти такий договір (оферта), а отримання споживачами будинку АДРЕСА_2 , в якому розташована кв. № 111 та зареєстрованими в ній боржниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на підставі договору від 14.07.2015 слід вважати акцептом у розумінні ч. 1 ст. 638 ЦК України. 
Згідно з довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 по 01.01.2025 встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 виникла заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, виконавцем яких є комунальне підприємство, у розмірі 21 230 грн. 94 коп. 
Відповідно до відомостей, які містяться в реєстрі зареєстрованих осіб, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Зазначало, що за період з дати опублікування договору (14.07.2015) боржники здійснювали оплату послуг за утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується довідкою про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 по 01.01.2025, а відтак акцептували умови опублікованого договору та не заперечували до його приєднання та споживання послуг комунального підприємства. 
Посилаючись на те, що відповідачі свої зобов`язання по оплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не виконують та у них утворилася заборгованість, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» просило стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за надані послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в загальному розмірі 21 230 грн. 94 коп.
Крім того, просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь судовий збір у розмірі 3 028 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 300 грн. 
Відповідно до ухвали судді Подільського районного суду м. Києва від 29.05.2025 було відкрито провадження у цивільній справі за позовом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.
Відповідно до інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з інформацією відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Суд неодноразово надсилав на зареєстровану адресу відповідачів копію ухвали про відкриття провадження.
Відповідачі кореспонденцію суду не отримували, надіслана судом кореспонденція повернулася до суду з зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за адресою» .
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Відповідачі про зміну свого місця проживання суд не повідомляли.
Від відповідачів відзив на позовну заяву не надходив. 
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасника справи про її розгляд.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до статті 55 Конституції України, статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (надалі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак, з гарантій статті 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження.
Суд звертає увагу на те, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу.
Вказане передбачено п. 108 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.
Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.
Зважаючи на те, що відповідачів належним чином повідомлено про розгляд справи (за місцем реєстрації), незалежно від того чи отримали відповідачі адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії статті 6 Конвенції щодо відповідачів дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. 
Судом установлено, що 14.07.2015 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» підготовлено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання, оферту до якого опубліковано того ж дня газеті Хрещатик № 99 (4695).
Відповідно до відомостей, які містяться в реєстрі зареєстрованих осіб, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Згідно з п. 2.2. статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є:
2.2.1. утримання житлового і нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового та нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності міста Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. 
2.2.2. Надання послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій та інших житлово-комунальних послуг, виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду, укладання договорів на надання житлово-комунальних послуг, контроль за виконанням умов договорів у встановленому порядку. 
Відповідно до Розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.01.2015 № 50 «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування» було передано на обслуговування та закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва», зокрема, житловий будинок АДРЕСА_4 , в якому розташована квартира № 111 . 
Вищенаведене з приводу передачі на обслуговування та закріпленню на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва», зокрема, житлового будинку АДРЕСА_4 , в якому розташована квартира № 111 підтверджується Додатком до вказаного розпорядження. 
Заборгованість відповідачів за житлово-комунальні послуги перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» за період з 01.01.2022 до 01.01.2025 відповідно до довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) складає 21 230 грн. 94 коп.
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ст. 5 Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку;
Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 8 Закону виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як установлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свої зобов`язання з оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та з управління багатоквартирним будинком за період з 01.01.2022 по 01.01.2025 не виконували належним чином, внаслідок чого у них утворилась заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) у розмірі 21 230 грн. 94 коп.
Ураховуючи те, що відповідачі не оплачують житлово-комунальні послуги та у них утворилася заборгованість перед позивачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» заборгованості за житлово-комунальні послуги, за період з 01.01.2022 по 01.01.2025, яка складає 21 230 грн. 94 коп. 
Крім того, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 300 грн. 
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Частинами 1-4 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
На обґрунтування вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 16/10/2024 від 18.10.2024; рахунок-фактуру № 2312/1 від 23.12.2024; платіжну інструкцію № 269605120 від 30.12.2024; акт № 2312/1 приймання-передачі наданих послуг від 23.12.2024; детальний опис послуг наданих адвокатським бюро «Олега Пилипченка» від 17.02.2025.
Відповідно до ч. ч. 2-5 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19).
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.
Із змісту правової позиції Верховного Суду від 16 березня 2023 року у справі № 927/153/22 вбачається, що при визначенні витрат на правову допомогу слід враховувати наступне: чи змінювалася правова позиція у справі в судах першої та апеляційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткове джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтовували свої вимоги. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 910/20852/20.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Так, відповідно до п. 269 рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) суд зазначає, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
Суд, ураховуючи складність справи, те, що розгляд справи відбувся у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін та виконані адвокатом позивача роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для позивача та відповідача дійшов висновку про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" з кожного по 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Ураховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору в розмірі 3 028 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача по 1 514 грн. з кожного.
Керуючись, ст. ст. 1, 5, 7, 8, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 13, 76-81, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 353, 354 ЦПК України, суд - 

У Х В А Л И В :

Позов комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 36, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 39609111) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.01.2022 по 01.01.2025 у розмірі 21 230 (двадцять одна тисяча двісті тридцять) грн. 94 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» витрати на професійну правничу допомогу по 500 (п`ятсот) грн. з кожного. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» по 1 514 (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять) грн. судового збору з кожного. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 23.07.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя | С. С. Захарчук