Справа № 589/3389/26
Провадження № 1-кп/589/662/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року | м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Шостка кримінальне провадження № 62026170040003660 від 06.04.2026 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шамлуг Туманянського району Вірменія, громадянин України, має середню освіту, військовослужбовець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345, КК України, 
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 06.06.2026 приблизно о 06:55 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.05.2026, ОСОБА_4 чинив опір старшому слідчому СВ Шосткинського РУП ОСОБА_5 , який перебував при виконанні службових обов`язків, та розпилив йому в обличчя спецзасіб сльозогінної та дратівної дії.
Унаслідок вказаних протиправних дій правоохоронцю було заподіяно тілесні ушкодження. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста КНП «Шосткинська ЦРЛ» та висновком судово-медичної експертизи № 230 від 24.06.2026, виявлені у ОСОБА_5 ушкодження у вигляді хімічного опіку слизової оболонки обох очей кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вчинення кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_4 , допитаного в судовому засіданні, який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення визнав повністю, та показав, що 06.06.22026 за його мешканням, а саме: АДРЕСА_2 , прибули робітники поліції для проведення обшуку. Під час проведення обшуку обвинувачений взяв балончик споряджений речовиною сльозогінної та дратівної дії і розпилив одному з працівників поліції.
На даний час обвинувачений усвідомлює, що не мав права цього робити і щиро кається у вчиненому, висловив глибокий жаль з приводу вчиненого, запевнив, що не хотів завдати шкоди потерпілому.
Учасники судового процесу просили розглядати справу відповідно до вимог ч. 3 ст.349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, крім допиту обвинуваченого відносно фактичних обставин справи, дослідження тільки даних, які характеризують обвинуваченого, та наявності речових доказів. 
Суд приймає до уваги показання ОСОБА_4 про обставини вчинення ним кримінального правопорушення та кваліфікує дії обвинуваченого таким чином:
- за ч. 2 ст.345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. 
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить з такого.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Суд приймає до уваги рекомендації Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», що, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України належить до не тяжких злочинів,його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. 
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Призначаючи покарання з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, суд повністю встановив дані про особу винного та характер вчинених дій, наявність пом`якшуючих обставин та відсутності обтяжуючих обставин, вік обвинуваченого, раніше не судимого, який посередньо характеризується за місцем проходження служби, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. 
Також, суд звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_4 проходив військову службу, на посаді водія-сапера інженерно-саперного відділення з батальйону територіальної оборони Військової частини НОМЕР_1 , має військове звання солдат, однак обвинувачений ОСОБА_4 22.12.2025 самовільно залишив військову частину, проте у судовому засіданні повідомив, що бажає продовжити службу в ЗСУ і виконувати свій громадянський обов`язок по захисту країни, у зв`язку з чим ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 23.07.2026 його було звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.
Вислухавши думку прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі із застосуванням ст.58 КК України, з яким повністю погодився обвинувачений, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів,в межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.58 КК України.
На підставі ст. 72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, починаючи з 06.06.2026 по 23.07.2026 включно, із розрахунку, що три дні службового обмеження для військовослужбовців відповідають одному дню попереднього ув`язнення.
Зважаючи на прийняті в межах даного кримінального провадження судові рішення, зокрема, щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України та наявності підстав для призначення покарання у виді службового обмеження для обвинуваченого – військовослужбовця, до набрання вироком законної сили слід змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти у залі суду. 
Питання щодо арештованого майна у кримінальному провадженні вирішити згідно з ч.4 ст. 174 КПК України.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст. 100 КПК України. 
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 50, 58, 65, 66 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.58 КК України замість покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді службового обмеження для військовослужбовців на строк 2 (два) роки із відрахуванням в дохід держави 10 (десять) відсотків із суми грошового забезпечення.
На підставі ст. 72 КК України ОСОБА_4 у строк відбування покарання зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 06.06.2026 по 23.07.2026 включно, із розрахунку, що три дні службового обмеження для військовослужбовців відповідають одному дню попереднього ув`язнення.
До набрання вироком законної сили змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.
Скасувати арешт майна, а саме: газового балончика з маркуванням «PFEFFER KO SPRAY», який було накладено ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 09.06.2026 справа № 589/2658/26, провадження № 1-кс/589/407/26.
Речові докази у кримінальному провадженні,а саме: флеш-накопичувач micro-CD об`ємом 32 GB, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження – залишити в матеріалах кримінального провадження; газовий балончик з маркуванням «PFEFFER KO SPRAY», який зберігається у камері зберігання речових доказів Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області – знищити.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. 
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому, захиснику, потерпілим, роз`яснюється, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. 

Суддя | ОСОБА_1