Справа № 538/908/26 
Провадження № 2/538/851/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
в с т а н о в и в: 
ТОВ "СВЕА ФІНАНС" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути заборгованість за Договором №1914939 від 31.10.2024 у розмірі 31848,50 грн. В обгрунтування позову вказано, що 31.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1914939, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». 31.10.2024 Позичальник, після ознайомлення з пропозицією укласти електронний договір (офертою) у формі Договору, який містить усі істотні умови, і маючи технічну можливість відмовитися від підписання договору, виразив однозначну згоду із умовами договору шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС Первісного кредитора. Зі своєї сторони ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» направило ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему на номер телефону НОМЕР_1 одноразовий ідентифікатор P250, котрий в свою чергу Боржником було 31.10.2024 17:41:36 введено/відправлено Первісному кредитору у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання Договору №1914939, на умовах визначених офертою. Таким чином, 31.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір №1914939 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», свої зобов`язання за Кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № НОМЕР_2 , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури НБУ. 27.06.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та позивачем було укладено ДОГОВІР ФАКТОРИНГУ № 01.02-17/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Відповідно до Додатку 1 до ДОГОВОРУ ФАКТОРИНГУ № 01.02-17/25 від 27.06.2025, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1914939 складає: 31848,50 грн. Станом на дату складання позовної заяви заборгованість за Договором №1914939 від 31.10.2024 становить: заборгованість за сумою кредиту - 6300,00 грн; заборгованість по відсотках - 12948,50 грн; пеня, штраф - 12600,00 грн, загальна заборгованість - 31848,50 грн.
Вимоги ч. 7 ст. 43 ЦПК України позивачем виконані.
Ухвалою судді від 11.05.2026 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Копія вказаної ухвали направлялась відповідачу на адресу місця проживання, що зареєстроване у встановленому законом порядку. Відповідне поштове відправлення повернулося на адресу суду з відміткою оператора "Укрпошта" - "адресат відсутній". З огляду на зазначене відповідач вважається таким, що отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.
Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
За таких обставин, суд постановив проводити розгляд справи за наявними у ній матеріалами без проведення судового засідання в порядку письмового провадження.
Судом встановлено, що 31.10.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1914939 по продукту «Зручний», який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Р250.
За умовами вказаного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6300,00 грн строком на 360 днів, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів; сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3 % в день (стандартна процентна ставка) та 1,5% в день (знижена процентна ставка). Загальні витрати на дату укладення Договору складають: 22 018,50 грн., якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії або 19 278,00 грн., якщо застосовано знижену процентну ставку, протягом періоду її дії (п.1.8., п.п.1.8.1., 1.8.2. договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_2 (п. 2.1 договору).
ТОВ «Слон Кредит» виконало свої зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу кредитні кошти в розмірі 6300,00 грн, вказане підтверджується листом ТОВ «Пейтек» від 08.07.2025, з якого вбачається, що Товариство, маючи повноваження на підставі договору про переказ коштів № 06062022-1 від 06.06.2022, перерахувало 31.10.2024 від ТОВ «Слон Кредит» кошти в сумі 6300,00 грн на платіжну картку клієнта, маска картки № НОМЕР_2 , банк еквайр АТ «ПУМБ».
27.06.2025 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-17/25, за умовами якого ТОВ «Слон Кредит» відступило для ТОВ «Свеа Фінанс», а останнє набувало за плату права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників, що підтверджується договором факторингу та платіжної інструкції № 10110 від 01.07.2025 про оплату фінансування згідно договору факторингу.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-17/25 від 27.06.2025 року, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1914939 в сумі 31848,50 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «Свеа Фінанс», заборгованість ОСОБА_1 за договором №1914939 від 31.10.2024 складає 31848,50 грн, з яких заборгованість за сумою кредиту - 6300,00 грн; заборгованість по відсотках - 12948,50 грн; пеня, штраф - 12600,00 грн.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтями 7 та 8 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що продавець (виконавець, постачальник) товарів, робіт, послуг в електронній комерції під час своєї діяльності та у разі поширення комерційного електронного повідомлення зобов`язаний забезпечити прямий, простий, стабільний доступ інших учасників відносин у сфері електронної комерції до інформації про себе, визначену законодавством, а покупець, який приймає (акцептує) пропозицію іншої сторони щодо укладення електронного договору, зобов`язаний повідомити про себе інформацію, необхідну для його укладення.
Статтею 12 даного Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;
Відповідно ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1ст. 519 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1ст. 1077 ЦК України).
За встановлених обставин, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується, що між сторонами укладено кредитний договір, відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Таким чином, враховуючи, що між сторонами по справі виникли правовідносини, відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 19248,50грн, з яких заборгованість за сумою кредиту - 6300,00 грн; заборгованість по відсотках - 12948,50 грн.
Разом із тим позивач, внаслідок неналежного виконанання відповідачем зобов`язань за договором просить стягнути і пеню, штраф в сумі 12600,00 грн.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Проте, відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф,
пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тому вимога позивача в частині стягнення пені, штрафу в сумі 12600,00 грн. задоволенню не підлягає.
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки вимоги позивача задоволено частково, то з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1609,09 грн.
Керуючись ст.ст. 7,10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВЕА ФІНАНС" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8) заборгованість за Договором №1914939 від 31.10.2024 року у розмірі 19248,50грн, з яких заборгованість за сумою кредиту - 6300,00 грн; заборгованість по відсотках - 12948,50 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ,на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8) судовий збір в сумі 1609,09 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лохвицького
районного суду    Людмила ЦІМБОТА