РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
Справа №568/1113/26
Провадження №2/568/611/26

02 вересня 2026 р.  м.Радивилів

Суддя Радивилівського районного суду Рівненської області Кондратюк В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», яка подана представником, Мохирем Ярославом Вікторовичем, до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та
ВСТАНОВИВ:
Зміст заявлених позовних вимог
29.06.2026 представник позивача ТОВ «Споживчий центр Мохир Я. В., через електронний кабінет в системі «Електронний суд», подав до Радивилівського районного суду Рівненської області позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просить: розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та стягнути з відповідача, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»: заборгованість за Кредитним договором № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 у розмірі 48 902 грн; судові витрати пов`язані з розглядом справи: 2 662,40 грн сплаченого судового збору; 150 грн витрати пов`язані із надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує на те, що ТОВ «Споживчий центр» (надалі – Кредитодавець/Позивач) та ОСОБА_1 (надалі – Позичальник/Відповідач) 07.10.2025 року уклали Кредитний договір (оферти) № 07.10.2025-100000183 (Надалі – Договір), відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит у розмірі – 26000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 07.10.2025, на строк, вказаний в заявці. 
Так, відповідно до умов Договору заявка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився під час укладення кредитного договору.
Вказує, що відповідно до умов кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 року Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту - 07.10.2025; сума Кредиту: 26000 грн. 00 коп.; строк, на який надається Кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту - 11.05.2026; продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування/строку виплати кредиту/ строку договору не передбачена; процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт»; «Комісія» (економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 9% від суми Кредиту та дорівнює 2340 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно Графіку платежів; Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі – «Комісія за обслуговування», «Комісія») – 2340 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів.
У позові стверджує, що відповідно до Договору від 07.10.2025 та квитанції про перерахунок коштів Кредитором надано Позичальнику кредит у розмірі 26 000 грн та ОСОБА_1 07.10.2025 отримав кредитні кошти у розмірі 26 000 грн, отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 48 902 грн., що складається з: тіла кредиту – 18 400 грн; процентів – 17 112 грн; додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 2340 грн; відсотків, нараховані по 625 ст. ЦК України – 11050 грн.
Додатково надає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи і який включає судовий збір у розмірі 2662,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000 грн та витрати пов`язані з надсиланням стороні відповідача позовної заяви у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі орієнтовно 150 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на умови Кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025, положення Закону України «Про електронну комерцію», а також на ст. ст. 1048, 1054 Цивільного кодексу України, що врегульовують кредитні правовідносин.
Процесуальний хід справи
29.06.2026 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Кондратюка В.В.
Ухвалою судді від 02.07.2026 позовну заяву ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.07.2023 відповідачеві скеровано до електронного кабінету в ЄСІТС  ухвалу від 02.07.2026 про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
02.07.2026 відповідачеві рекомендованим поштовим відправленням скеровано ухвалу від 02.07.2026 про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, разом із тим, 15.07.2026 конверт із вмістом повернувся до суду без вручення із зазначенням листоноші «не проживає».
17.07.2026 відповідачеві повторно рекомендованим поштовим відправленням скеровано ухвалу від 02.07.2026 про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Проте, 20.08.2026 конверт із вмістом повернувся до суду без вручення.
Копія позовної заяви з додатками надіслана відповідачеві 24.06.2026 згідно квитанції № 2131564.
05.08.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
06.08.2026 від позивач подав відповідь на відзив.
13.08.2026 ухвалою суду відзив повернуто відповідачеві, так як такий поданий на електрону адресу суд у без дотримання вимоги накладення на нього кваліфікованого електронного підпису.
Інших заяв, клопотань від сторін не надходило.
Позиції учасників справи
Відповідач, який належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, у визначений ухвалою судді від 02.07.2026 про відкриття провадження у справі, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін строк відзиву на позов в порядку передбаченому ст. 178 ЦПК України, не подав та своїм правом на подання заперечень проти позову не скористався.
У відповіді на відзив від 06.08.2026 позивач вказує, що обрахування загальних витрат за споживчим кредитом базуються на припущені, що позичальник буде виконувати свої зобов`язання належним чином, а саме згідно графіку платежів. У випадку належного виконання кожного окремого зобов`язання згідно графіку платежів кошти погашали б вимоги позивача у відповідності до частині 1 статті 534 ЦК України, таким чином було б погашено першочергово комісію та проценти, а решта коштів погасила б базу розрахунку. 
У випадку належного виконання зобов`язання проценти наступного чергового періоду були б обраховані враховуючи зменшену базу розрахунку. Тобто, положення паспорту споживчого кредиту стосовно формули обрахування денної процентної ставки, застосовуючи загальні витрати за споживчим кредитом, були додані у відповідності вимог Закону України “Про споживче кредитування” мають інформаційно-орієнтовний характер, та обраховуються на припущенні належного виконання зобов`язання позичальником.
Вказує, що загальні витрати за споживчим є співмірними, враховуючи строк кредитування, та жодних нарахувань поза межами строку кредитування, зокрема, у порядку, передбаченому ст. 625 ЦК України, позивачем не здійснювалось, а позовні вимоги не заявлялись.
Зазначає про те, що Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набув чинності 24.12.2023, отже, враховуючи дату укладення кредитного договору, денна процентна ставка передбачена договором є застосованою та законною.
Також вказує про те, що матеріали справи не містять жодних розрахунків, які б спростовували правильність розрахунків заборгованості долучених до матеріалів справи позивачем, а за висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11.07.2018 року у справі №753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку.
Додатково зазначає про те, що комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу – інтернет-еквайрингу; з огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Відповідач не був позбавлений права отримати кредит у відділенні ТОВ «Споживчий центр» (ТМ «ШвидкоГроші»), уникнувши додаткових витрат.
Крім того, своїм підписом на договорі відповідач також підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувалися.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи, докази що їх підтверджують та зміст правовідносин, що встановлені судом.
З паспортом споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма) відповідач ознайомився 07.10.2025 про що свідчить використання ним одноразового ідентифікатора A864. 
Відповідно до Пропозиції про укладення кредитного договору(оферта) (далі по тексту Пропозиція про укладення кредитного договору(оферта) позивач по справі - ТОВ «Споживчий центр» (в подальшому Кредитодавець) пропонує укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст.633 Цивільного кодексу України.
Пунктом 2.1. Пропозиції про укладення кредитного договору(оферта) передбачено, що електронний кредитний договір, частиною якого є дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), укладається Кредитодавцем та Позичальником у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на вебсайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на вебсайті Кредитодавця; заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (кода), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (п. 2.2 Пропозиції про укладення кредитного договору(оферта).
За змістом п. 3.1., п. 3.2 Пропозиції про укладення кредитного договору(оферта) за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію(ї) (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором).
Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор.
Відповідно до п. 4.1. Пропозиції про укладення кредитного договору(оферта), Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11XX-XXXX-7631.
Відповідно до п. 1-4, 6,7 Заявки кредитного договору № 07.10.2025-100000183 (кредитної лінії), яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), з якою Позичальник ознайомився 07.10.2025 за цим посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/informaciya-o-kompanii згідно ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», визначено реквізити належного Позичальнику електронного платіжного засобу для перерахування коштів Позичальнику за даним та наступними договорами 4441-11XX-XXXX-7631, та відповідно до умов кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.202 (надалі – «Договір») Позичальнику надається Кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 07.10.2025; сума Кредиту: 26 000 грн 00 коп.; строк, на який надається Кредит - 217 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 11.05.2026; процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі – «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку; процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку
Згідно відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 відповідач підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025, з якими попередньо відповідач уважно ознайомився; акцептовані ним умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті. Така відповідь підписана відповідачем одноразовим ідентифікатором «E864».
Згідно Додатку до Кредитного договору № 07.10.2025-100000183 (кредитної лінії) від 07.10.2025 яким є інформаційне повідомлення позичальника, що підписане одноразовим ідентифікатором «E864» визначені контактні дані про відповідача, інформація про його роботу.
Відповідно до п.1.1.2. Договору про надання послуг з переказу коштів № ФК -П-2024/01-2 від 04.01.2024 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» і ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», за цим Договором Платіжна установа приймає на себе зобов`язання надавати Торговцю послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, а саме виконувати платіжні операції з переказу Споживачам Виплат в порядку, в розмірі та у строки передбачені Договором.
Листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1 1564-2206 від 22.06.2026 повідомляє, що ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків та внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК №342 від 02.10.2012), отримало Ліцензію Національного Банку України №3 від 11.11.2013.
Також підтверджує, що відповідно до договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 07.10.2025 06:30:00 на суму 26000,00 (двадцять шість тисяч гривень 00 копійок) грн, номер картки 4441111025987631, номер транзакції в системі iPay.ua – 884390386, призначення платежу: Видача за договором кредиту №07.10.2025-100000183.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 року, станом на 19.06.2026, заборгованість відповідача складає: 18 400 грн основний борг; 17 112 грн проценти; 2 340 грн комісія з; 11 050 грн залишок відсотків за ст. 625 ЦК України; разом 48 902,00 грн. Вказано, що проценти по кредиту нараховані за період з 07.10.2025 по 07.01.2026, за ставкою 1 % в день, а з 08.01.2026 по 11.05.2026 за ставкою 0,5 % в день, та мали місце платежі відповідачем 11.11.2025 на суму 12 350 грн та 07.12.2025 на суму 18 000,00 грн.
За змістом копії електронного доказу «Дані BankID НБУ щодо ТОВ Споживчий центр та ідентифікація позичальника (227).pdf.pdf» слідує, що ТОВ «Споживчий центр» являється абонентом Системи BankID НБУ з 26.10.2020, а також містить ідентифікаційні дані відповідача отримані через Систему BankID НБУ. 
Згідно із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних особі, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо позивача від 05.10.2023 передбачено вид економічної діяльності 64.92 Інші види кредитування (основний).
Судом встановлено, що змістом спірних правовідносин є вимога позивача про повернення суми споживчого кредиту, нарахованих відсотків, комісії, відсотків за ст. 625 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат.
Норми права, що застосовані судом при вирішенні справи
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
При розгляді заявлених вимог, суд виходить з наступних положень національного законодавства, що врегульовують форму укладеного між сторонами спору договору.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є  договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Загальні умови виконання зобов`язання визначені ст. 526 ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Разом з тим, форма правочину визначена ст. 205 ЦК України, частиною 1 якої передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронна комерція це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-комунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру
Електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:  надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Правила вчинення підпису у сфері електронної комерції визначено ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», згідно з якою, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису відповідно до вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;  електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;  аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Нормативне правове врегулювання кредитних правовідносин визначено Главою 71 ЦК України «ПОЗИКА. КРЕДИТ. БАНКІВСЬКИЙ ВКЛАД».
За приписами ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України).
Згідно із ч. 7 ст. 1056-1 ЦК України, особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначенні Законом України «Про споживче кредитування».
Так п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено поняття договору про споживчий кредит, згідно кого це вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Разом з тим, споживчий кредит (кредит) це грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів Національного банку України.
Відповідно до ч. 4. ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:  ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де  ДПС - денна процентна ставка;  ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;  ЗРК - загальний розмір кредиту;  t - строк кредитування у днях.
Згідно із ч. 5 вказаної статті, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Мотиви та висновки суду, щодо заявлених вимог
Щодо вимог про стягнення тіла кредиту
Судом встановлено, що 07.10.2025 між позивачем як кредитодавцем та відповідачем як позичальником укладений Кредитний договір № 07.10.2025-100000183 (кредитної лінії) (далі по тексту Кредитний договір). Такий договір укладений шляхом (акцептування) відповідачем пропозиції позивача укласти електронний договір на умовах, викладених у пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявці, та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем A864).
Таким чином, з огляду на дотримання сторонами спору вимог ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію» при вчиненні електронних правочинів суд дійшов висновку, що між сторонами спору укладений Кредитний договір № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 у формі електронного договору.
На виконання умов Кредитного договору № 07.10.2025-10000018 від 07.10.2025, ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» листом № 1564-2206 від 22.06.2026, підтверджено перерахування позивачем коштів відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 на суму 26 000,00 грн, призначення платежу: «Видача за договором кредиту №07.10.2025-100000183».
Суд відмічає, що платіжна банківська карта № НОМЕР_2 XX-XXXX-7631 вказана в п 4.1. Кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025, Заявці та Відповіді позичальника, як належний відповідачу електронний платіжний засіб.
Відтак, позивач власні зобов`язання щодо надання кредиту виконав належним чином.
Відповідач у визначений строк до 11.05.2026 кредит не повернув.
Суд констатує, що матеріали не містять доказів належного виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення позивачеві суми кредиту у повному обсязі протягом строку кредитування, тобто до 11.05.2026.
При цьому, суд виходить з того що матеріали справи не містять доказів проведення відповідачем оплати у розмірі 11.11.2025 на суму 12 350 грн та 07.12.2025 на суму 18 000,00 грн. на користь позивача згідно розрахунку заборгованості, адже такий розрахунок заборгованості складений останнім, та не є первинним документом в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» чи іншим доказом який підтверджує факт проведення безготівкових розрахунків (платіжною інструкцією, банківською випискою, квитанцією тощо).
Принцип диспозитивності цивільного судочинства полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Позивачем заявлено вимоги про стягнення відсотків у розмірі 18 400 грн.
Отже, в силу умов Кредитного договору № № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025, положень ст. 1054 ЦК України, п. 1-1 ч. 1 ст. 1. Закону України «Про споживче кредитування» відповідач зобов`язаний повернути суму отриманого кредиту.
Таким чином, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача про повернення суми кредиту у розмірі 18 400,00 грн.
Щодо вимог про стягнення нарахованих відсотків
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 року, станом на 19.06.2026, заборгованість відповідача складає: 18 400 грн основний борг; 17 112 грн проценти; 2 340 грн комісія; 11 050 грн залишок відсотків за ст. 625 ЦК України; разом 48 902,00 грн. Вказано, що проценти по кредиту нараховані за період з 07.10.2025 по 07.01.2026, за ставкою 1 % в день, а з 08.01.2026 по 11.05.2026 за ставкою 0,5 % в день.
Суд, дослідивши розрахунок заборгованості наданий позивачем, провівши його перевірку шляхом власник розрахунків (26 000*1%*93+26 000*0,5*124=24 180+16 120=40300) та дійшов висновку про підставність вимог про стягнення нарахованих відсотків у розмірі 40300,00 грн.
При проведенні розрахунків відсотків суд виходить з того, що матеріали справи не містять доказового підтвердження оплати у розмірі 11.11.2025 на суму 12 350 грн та 07.12.2025 на суму 18 000,00 грн.
Позивачем заявлено вимоги про стягнення відсотків у розмірі 17 112,00 грн.
Отже, в силу умов Кредитного договору № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025, положень ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України відповідач зобов`язаний сплатити нараховані відсотки за кредитом у розмірі 17 112,00 грн.
Щодо вимог про стягнення комісії
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (надалі – «Комісія за обслуговування», «Комісія») – 2340 грн. у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується Кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно Графіку платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит ( п. 9 Заявки від 07.10.2025).
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, вимоги в частині стягнення комісії в розмірі 2 340 грн є підставними.
Щодо вимог про стягнення відсотків річних згідно ст. 625 ЦК України.
Позивач просить стягнути заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у сумі 11 050,00.
Пунктом 17 Відповіді позичальника передбачено, що cторони домовились, що Позичальник, який прострочив виконання будь-якого грошового зобов`язання за договором, зокрема, зобов`язання зі сплати Кредиту/його частини та/або Процентів/їх частини та/або Комісії(їй)/ її(їх) частини (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором) у терміни/строки, що передбачені договором, на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити Кредитодавцю суму заборгованості з урахуванням 170000% річних від суми заборгованості за весь час прострочення відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України (по тексту даного договору - “проценти річних”). Кредитодавець має право нараховувати вказані проценти річних, починаючи з першого дня прострочення виконання зобов`язання (в тому числі, якщо прострочення виконання виникло до закінчення строку, на який надається кредит) за кожен день прострочення його виконання. Базою нарахування вказаних процентів є сума простроченого грошового зобов`язання, зокрема, сума прострочених Кредиту/його частини та/або Процентів/їх частини та/або Комісії(їй)/ її(їх) частини (якщо Комісія (ії) встановлена(і) договором). Проценти річних не нараховуються на прострочені раніше нараховані проценти річних. При цьому сторони домовились, що у випадку, якщо розмір процентів річних, нарахованих за один день прострочення, перевищує 390 грн., за даним договором застосовується спеціальна договірна умова по зменшенню процентів річних за відповідний день, а саме розмір річних, які нараховуються за відповідний день, становить 390 грн. Також сторони домовились, що проценти річних не нараховуються, якщо сума простроченого грошового зобов`язання є меншою, ніж 100 грн. Сторони домовились, що Кредитодавець має право вільно здійснювати своє право на застосування та отримання процентів річних, зазначених в даному пункті, як щодо повних сум процентів річних, так і щодо їх частин, як застосовуючи їх (повністю або частково), так і не застосовуючи, що є лише реалізацією Кредитодавцем його права і не є зміною умов договору. Сукупна сума процентів річних та інших платежів, що підлягають сплаті Позичальником за порушення виконання його зобов`язань (якщо такі встановлені договором) на підставі даного договору, не може перевищувати максимальне обмеження цієї суми, встановленої законом.
Позивачем згідно розрахунку заборгованості за договором № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025 року, станом на 19.06.2026, нараховано відсотки за ст. 625 ЦЦ України з 07.11.2025 по 11.11.2025 по 390 грн в день, з 09.01.2026 по 05.02.2026 по 390 грн в день та 06.02.2026 130 грн в день у розмірі 11 050,00 грн.
Відповідно до п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжена відповідними Указами Президента України, та який діє станом на час розгляду цивільної справи у суді.
Враховуючи що Кредитний договір № 07.10.2025-100000183 укладений 07.10.2025, строк користування кредитом становить до 11.05.2026, то правові підстави до нарахування неустойки, за порушення відповідачем строків повернення кредиту після 7.11.2025 відсутні.
Таким чином, в задоволені вимог позивача про стягнення нарахованих відсотків річних за ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 11 050 грн слід відмовити 
Позивач у позовній заяві обґрунтовуючи підставність нарахування відповідачу відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України покликається на те, що кредитний договір з відповідачем був укладений після набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення відсотків за 625 ст. ЦК України є правомірною, з огляду також на те, Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальною нормою, а тому має перевагу над Цивільним кодексом України яка регулює лише загальні питання щодо правових та організаційних засад споживчого кредитування.
Суд критично оцінює покликання позивача на застосування до спірних правовідносин з нарахування відповідачу відсотків за ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу за споживчим кредитом згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», в силу наступного.
У Рішенні Конституційного Суду України від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012 вказано: «Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному (абзац п`ятий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп). Виходячи з наведеного Конституційний Суд України вважає, що невідповідність окремих положень спеціального закону положенням Кодексу не може бути усунена шляхом застосування правила, за яким з прийняттям нового нормативно-правового акта автоматично призупиняє дію акт (його окремі положення), який був чинним у часі раніше. Оскільки Кодекс є основним актом цивільного законодавства, то будь-які зміни у регулюванні однопредметних правовідносин можуть відбуватися лише з одночасним внесенням змін до нього відповідно до порядку, встановленого абзацом третім частини другої статті 4 Кодексу».
Відтак хоч Закон № 1952-ІV прийнятий пізніше, проте статтею 4 ЦК України встановлено, що інші закони України приймаються відповідно до Конституції України та ЦК України, а на суб`єкта законодавчої ініціативи, що подає до Верховної Ради проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж ЦК України, покладено обов`язок одночасно подати до Верховної Ради проект закону про внесення змін до ЦК України, які мають розглядатися одночасно.
Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин відповідні зміни до ЦК України подані не були, то з огляду на положення статті 4 ЦК України та позицію Конституційного Суду України застосування колізійного принципу lex posterior derogat priori (лат. «пізніший закон скасовує попередній») у цій ситуації неможливе.
Отже, зазначення у ЦК України про необхідність прийняття інших законів відповідно до цього Кодексу є достатньою підставою вважати, що норма ЦК України превалює над однопредметною нормою іншого нормативно-правового акта, який має юридичну силу закону України.
Спеціальні норми закону можуть містити уточнюючі положення, проте не можуть прямо суперечити положенням ЦК України.
Разом з тим при існуванні складної змістової колізії застосуванню підлягають норми того нормативно-правового акта, який повно та точно врегульовує конкретні правовідносини, містить чіткі та зрозумілі положення, які забезпечують передбачуваність законодавства та відповідають законним очікуванням суб`єктів правовідносин
(Постанова ВП ВС від 22.06.2021 по справі № 334/3161/17).
Суд виснує, про пріоритетність застосування норм ЦК України, а саме п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» до спірних правовідносин з нарахування відповідачу відсотків за ст. 625 ЦК України, за якими останній звільнений від такої відповідальності, та відповідно з цих підстав відхиляє аргументи позивача про застосування положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Тому, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 07.10.2025-100000183 від 07.10.2025, підлягають до часткового задоволення, а саме, обґрунтованими є вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 37 852,00 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 18 400,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17 112,00 грн, та 2 340,00 грн нарахованої комісії.
Судові витрати
Щодо судового збору.
З огляду на сплату позивачем судового збору у розмірі 2 662,40 грн згідно платіжної інструкції № СЦ00118780 від 25.06.2026, то його належить стягнути з відповідача у розмірі 2 060,70 грн, пропорційно до розміру задоволених судом вимог у розмірі 37 852,00 грн, що становить 77,4 % від заявлених позовних вимог.
Щодо витрат позивача пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (п. 4, ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 2 ст. 140 ЦПК України, розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Позивачем надіслано копію позовної заяви з додатками засобами поштового оператора ТОВ «Поштова служба «Е-ПОСТ», про що згідно квитанції № 2131564 сплачено 123,78 грн.
Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, позивачем доведено, що ним понесено витрати на скерування відповідачу позову у розмірі 120,18 грн, що належить до витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, а тому такі необхідно стягнути з відповідача у розмірі 95,81 грн, пропорційно до розміру задоволених судом вимог у розмірі 37 852,00 грн, що становить 77,4 % від заявлених позовних вимог.
На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитним договором № 08.10.2025-100001799 від 08.10.2025 в розмірі 37 852 (тридцять сім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 00 копійок, з яких прострочена заборгованість за кредитом 18 400 (вісімнадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 17 112 (сімнадцять тисяч сто дванадцять) гривень 00 копійки, нарахована комісія 2 340 (дві тисячі триста сорок) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судовий збір сплачений при поданні позову в розмірі 2 060 (дві тисячі шістдесят) гривень 70 копійок.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» судові витрати у розмірі 95 (дев`яносто п`ять) гривень 81 копійки пов`язані з надсиланням примірника позовної заяви.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено та підписано 2 вересня 2026 року, що в силу положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України є датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справ.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», ЄРДПОУ 37356833, адреса вул.Саксаганського, 133-А, м.Київ, 01032, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Представник позивача: Мохир Ярослав Вікторович, РОНКПП НОМЕР_3 , адреса вул.Саксаганського, 133-А, м.Київ, 01032, зареєстрований електронний кабінет в ЄСІТС.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса АДРЕСА_1 , відсутній електронний кабінет в ЄСІТС.

Суддя     Володимир КОНДРАТЮК