Справа № 127/31024/26 
Провадження № 3/127/5971/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
16.09.2026 | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Іванченко Я.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

23.08.2026 о 17 год 08 хв в АДРЕСА_2 , « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_1 ухилялась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 СК України, щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , який зник на тривалий час знаходячись без нагляду дорослих, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, хоч про дату, час та місце розгляду відносно неї протоколу про адміністративне правопорушення повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки за номером, зазначеною нею у протоколі про адміністративне правопорушення. Тому, враховуючи скорочені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 277 КУпАП, судом постановлено розглядати протокол про адміністративне правопорушення у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується також з практикою Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» зазначено, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. 
Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Диспозиція ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. 
Отже, диспозиція даної статті посилається на певне законодавство, яке передбачає виконання обов`язків. Тому, для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, повинно бути доведено, які саме обов`язки не були виконані останньою і яким законодавством передбачене їх виконання.
Таким чином, ухиленням від виконання батьківських обов`язків не повинна вважатися будь-яка дія, а вважатиметься невиконання обов`язків, чітко передбачених законодавством і лише тих, які стосуються забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання дітей.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи, на підтвердження вини ОСОБА_1 працівниками поліції складено протокол серії ВБА №147387 від 23.08.2026, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.08.2026, письмові пояснення та іншими матеріалами адміністративної справи.
Слід звернути увагу, що саме ОСОБА_1 звернулась в поліцію з приводу зникнення сина та просила їй допомогти, однак натомість працівники поліції безпідставно склали стосовно неї протокол звинувативши у невиконанні батьківських обов`язків.
Статтею 251 КУпАП визначено поняття доказів. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
З урахуванням вищезазначеного, судом встановлено, що викладені в протоколі обставини не мають жодного правового обґрунтування. 
Як зазначено в ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням вимог статей 245, 251, 252 КУпАП, ст. 62 Конституції України поза розумним сумнівом не доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо недоведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях останньої наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 184, 247, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно  ОСОБА_1  закрити в зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: