ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2026 р. | Справа № 520/28365/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 (головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В.) по справі № 520/28365/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Пенсійного фонду України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії Пенсійного фонду України, що полягали у припиненні виплати пенсії по інвалідності з 09.08.2025.
- зобов`язати Пенсійний фонд України відновити виплату пенсії по інвалідності з 09.08.2025 та здійснити виплату заборгованості у сумі 20 056,57 грн. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ..
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити нарахування та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 09.08.2025.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивачу пенсія по інвалідності була продовжена на період дії воєнного стану відповідно до законодавства, однак після набрання чинності новим порядком оцінювання повсякденного функціонування особи він був зобов`язаний пройти повторне оцінювання у встановлений строк. Оскільки позивач не належить до категорій осіб, для яких строк проходження оцінювання продовжується або відкладається, правові підстави для подальшої виплати пенсії відсутні. Пенсійний фонд діяв виключно в межах повноважень та відповідно до вимог законодавства, не порушив прав позивача, тому рішення суду першої інстанції є помилковим і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення заперечував та просив відмовити. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу в межах її доводів, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено , що позивач мав статус інваліда ІІ групи загального захворювання до 01.01.2025. Дата чергового перегляду 15.12.2024, що підтверджується випискою з акта огляду медико - соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААГ №307650.
Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримував пенсію по інвалідності з 15.12.2023, виплату якої продовжено до 31.08.2025, що підтверджено роздруківкою з електронної пенсійної справи позивача.
Позивачу виплата пенсії здійснювалась до 08.08.2025.
У зв`язку з припиненням виплати пенсії позивач направив до Пенсійного фонду України звернення від 14.08.2025.
Листом Пенсійного фонду України від 15.09.2025 повідомлено, що відсутні підстави для поновлення виплати пенсії.
Також, на звернення позивача від 16.09.2025 листом ПФУ від 17.10.2025 надано відповідь, аналогічну за змістом відповіді Пенсійного фонду України від 15.09.2025.
Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача щодо припинення виплати пенсії позивачу з 9 серпня 2025 року .
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон України № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Закон України № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
За приписами частини 1 статті 9 Закону України № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За змістом частини 1 статті 30 Закону України № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Згідно зі статтею 34 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.
Відповідно до ст. 35 Закону України № 1058-IV уразі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності.
Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності.
У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
У разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.
Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.
Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до пункту 14-6.1 розділу IV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV для осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи з причин, визначених Кабінетом Міністрів України, виплата пенсії продовжується до дати проведення повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи або протягом шести місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період дії воєнного стану, - не менш як на весь строк їхньої військової служби). Якщо при повторному огляді, оцінюванні повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, виплату якої продовжено відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження повідомлення про встановлення інвалідності до територіального органу Пенсійного фонду України.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначено Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" № 2961-IV від 06.10.2005 (далі по тексту Закон № 2961-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 2961-IV медико-соціальна експертиза - встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.
У розумінні частини 8 статті 7 Закону № 2961-IV (в редакції на час встановлення позивачу групи інвалідності) медико-соціальні експертні комісії визначають групу інвалідності, її причину і час настання.
Кабінетом Міністрів України відповідно до статті 12-1 Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні прийнято постанову «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи дітям на період дії воєнного стану на території України» від 08.03.2022 №225, якою визначено деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи дітям на період дії воєнного стану на території України.

Пунктом 3 Постанови № 225 передбачено, що повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:
дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917.

При цьому інвалідність продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, в дитини з інвалідністю відсутня можливість пройти лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.
Також, 15.11.2024 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи", пунктом 2 якої установлено, що:
з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
За потреби та/або в разі відсутності затвердженої спроможної мережі закладів охорони здоров`я на території регіону оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться також у визначених Міністерством охорони здоров`я закладах охорони здоров`я державної форми власності та визначених розпорядженням начальника (голови) обласної, Київської міської державної адміністрації (військової адміністрації) за погодженням з Міністерством охорони здоров`я закладах охорони здоров`я комунальної форми власності;
оцінювання повсякденного функціонування особи проводиться з використанням електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи після початку її функціонування.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 1338 з моменту припинення повноважень, прав і обов`язків медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Особам з інвалідністю, повторний огляд яких був призначений з 1 січня 2025 р., але які не пройшли його своєчасно, строк інвалідності продовжується до дати прийняття рішення за результатами проведення оцінювання повсякденного функціонування, але не довше ніж до 1 липня 2025 року.
У разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317 "Питання медико-соціальної експертизи", і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів від 8 березня 2022 р. № 225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України" не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Отже, колегія суддів доходить висновку, що у зв`язку із запровадженням на території України правового режиму воєнного стану законодавцем було встановлено спеціальний механізм правового регулювання питань проведення медико-соціальної експертизи та підтвердження інвалідності. Такий механізм спрямований на забезпечення безперервності реалізації прав осіб з інвалідністю в умовах об`єктивної неможливості своєчасного проходження повторних оглядів.
Із наведених положень законодавства вбачається, що на період дії воєнного стану інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) підлягали автоматичному продовженню до останнього дня шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо особа до цього часу не пройшла повторний огляд у встановленому законом порядку.
Зазначене нормативне регулювання стало підставою для автоматичного продовження державою виплати пенсій по інвалідності, інших соціальних виплат, строку дії індивідуальних програм реабілітації, а також збереження за особами з інвалідністю всього комплексу соціальних гарантій, пільг та реабілітаційних заходів без необхідності проходження чергового огляду ЛКК чи МСЕК. Метою такого правового регулювання було недопущення звуження змісту та обсягу соціальних прав осіб з інвалідністю в умовах воєнного стану.
Разом із тим, у подальшому Законом № 4170-ІХ законодавець унормував порядок переходу від механізму автоматичного продовження інвалідності до проведення оцінювання повсякденного функціонування особи. Так, якщо інвалідність була встановлена до набрання чинності зазначеним Законом, а строк повторного огляду припав на період дії воєнного стану, однак повторний огляд у медико-соціальній експертній комісії не проводився, такі особи, за винятком категорій, визначених Постановою Кабінету Міністрів України № 1338, зобов`язані пройти оцінювання повсякденного функціонування у визначені законодавством строки, а саме: чоловіки віком від 25 до 60 років .
Водночас колегія суддів звертає увагу, що абзацом вісімнадцятим пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1338 передбачено спеціальне виключення, відповідно до якого на чоловіків віком від 25 до 60 років, яким встановлено другу або третю групу інвалідності із визначенням строку повторного переогляду, не поширюються положення абзаців п`ятнадцятого - сімнадцятого цього пункту. Саме зазначеними абзацами визначено перелік осіб, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, зокрема осіб, місцем проживання яких є території, включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані рф, щодо яких не визначено дату завершення бойових дій або тимчасової окупації.
Як установлено судом, позивачу інвалідність встановлена з 15.12.2023 зі строком повторного огляду 15.12.2024 . Таким чином, інвалідність встановлена до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України № 1338, а визначений строк повторного огляду припав саме на період дії воєнного стану на території України, у зв`язку з чим позивачу продовжувалася виплата пенсії до 08.08.2025 включно.
Отже, в даному випадку позивач був зобов`язаний пройти медогляд до 1 листопада 2025 року для оцінювання повсякденного функціонування. До 1 листопада 2025 року інвалідність позивача вважається продовженою.
За таких обставин строк юридичної чинності виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ № 307650 не міг вважатися таким, що закінчився 08 серпня 2025 року, оскільки відповідно до спеціального правового регулювання він продовжував свою дію до 1 листопада 2025 року.
Відповідно, до зазначеної дати інвалідність позивача у спірних правовідносинах вважалася чинною, а право на отримання пенсії по інвалідності, таким, що не припинилося. Отже, припинення відповідачем нарахування та виплати пенсії по інвалідності з 08 серпня 2025 року здійснено без належних правових підстав, що свідчить про протиправність оскаржуваних дій.
Колегія суддів також враховує, що у спірних правовідносинах закон не залишав відповідачу дискреції щодо вибору варіанта поведінки. За відсутності передбачених законом підстав для припинення пенсійних виплат єдиним правомірним способом реалізації владних повноважень було продовження їх виплати, а після безпідставного припинення - поновлення виплати пенсії позивачці з моменту її незаконного припинення.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про визнання протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо ненарахування та невиплати з 9 серпня 2025 року пенсійних виплат та зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області здійснити з 9 серпня 2025 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 ..
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 по справі № 520/28365/25 - в частині задоволення позову залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | | В.Б. Русанова
Судді | | А.О. Бегунц   Я.В. П`янова