ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/29392/25
Провадження № 22-ц/820/1264/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Гринчука Р. П., П`єнти І. В., 

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року (суддя Колієв С. А., повне судове рішення складено 16 березня 2026 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд
у с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що після досягнення повноліття він продовжує навчання на денній формі у Хмельницькому національному університеті (термін закінчення навчання 30 червня 2029 року). Вартість навчання за 2025-2026 навчальний рік складає 37000 грн. Його матір ОСОБА_3 не працює та не має постійного доходу. До досягнення повноліття з відповідача на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2024 року у справі № 686/234/24 стягувались аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу. ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність, працездатний, має дохідта спроможний надавати матеріальну допомогу на період його навчання. 
Тому позивач просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, починаючи з часу звернення до суду з позовом.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 13 жовтня 2025 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. 
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, в апеляційній скарзі просить його змінити та ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу щомісячно. Посилається на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права. Суд не встановив чи має він можливість сплачувати аліменти у такому розмірі і помилково ототожнив зайняття підприємницькою діяльністю з отриманням надприбутків та не врахував наявність в нього кредитних зобов`язань. Суд не мотивував чому саме такий розмір аліментів є необхідним для повнолітньої працездатної особи. Вважає, що визначений судом розмір аліментів є завищеним та ставить його у скрутне матеріальне становище. Не враховано його витрати на підтримання власного здоров`я та забезпечення базових потреб. Обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків. Позивач не надав доказів того, що його мати вживає заходів для працевлаштування та виконання свого обов`язку з утримання сина.
У відзиві представник позивача ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Заперечення відповідача були предметом дослідження в суді першої інстанції. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд першої інстанції правильно установив, що батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 21 травня 2007 року. 
Рішенням Хмельницького міськрайоного суду Хмельницької області від 27 травня 2024 року у справі № 686/1012/24 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Після розірвання шлюбу батьків позивач проживає з матір`ю.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 20 березня 2024 року у справі № 686/234/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви (05 січня 2024 року) і до повноліття дитини.
Відповідно до довідки Хмельницького національного університету № 350 від 23 вересня 2025 року ОСОБА_2 в 2025 році вступив до Хмельницького національного університету та навчається на 1 курсі денної форми навчання. Термін закінчення навчання 30 червня 2029 року.
01 вересня 2025 року між Хмельницьким національним університетом та ОСОБА_3 як замовником освітньої послуги для здобувача вищої освіти ОСОБА_2 був укладений договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № ФПА-2025-027, згідно з яким загальна вартість платної освітньої послуги за розрахунковий строк виконання освітньої програми складає 148000 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання складає по 37000 грн за 2025-2026 н. р., 2026-2027 н. р., 2027-2028 н. р., 2028-2029 н. р. 
Платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.4509389846.1 від 20 серпня 2025 року підтверджено оплату ОСОБА_3 отримувачу Хмельницький національний університет за навчання ОСОБА_2 37000 грн. 
Зі змісту індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за період з 2024 року по липень 2025 рік ОСОБА_3 працювала в КЗ Загальної середньої освіти «Початкова шкода № 4» Хмельницької міської ради та її дохід за період з січня по липень 2025 рік склав 102123,56 грн.
Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , свідоцтва платника єдиного податку серії А № 434443 та відкритих даних з системи youcontrol відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 11 січня 2006 року, здійснює підприємницьку діяльність з пасажирських перевезень та перебуває на спрощеній системі оподаткування.
Позивач у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.
Батько належним чином не надає такої допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач має можливість і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який навчається і потребує такої допомоги. Врахувавши потреби позивача і можливість відповідача розмір аліментів визначив у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1 статті 199 СК України).
Положеннями статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв?язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе і своїх повнолітніх дітей).
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов?язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Отже, при поданні до суду позову особа має довести наявність вказаних вище фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.
Установивши, що позивач навчається на денній формі навчання в Хмельницькому національному університеті, навчання є платним і потребує матеріальної допомоги, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу батька.
Факт навчання ОСОБА_2 в Хмельницькому національному університеті підтверджено довідкою Хмельницького національного університету № 350 від 23 вересня 2025 року.
Витрати на оплату навчання підтверджуються договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців № ФПА-2025-027 від 01 вересня 2025 року та платіжною інструкцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.4509389846.1 від 20 серпня 2025 року. 
Відповідач є приватним підприємцем, має стабільний дохід.
Суд урахував потреби ОСОБА_2 у зв?язку з навчанням, відсутність власного доходу, рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо його утримання, відсутність у відповідача інших утриманців, наявність стабільного доходу та можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини. 
Щодо доводів апеляційної скарги про наявність у відповідача витрат на підтримання власного здоров`я та забезпечення базових потреб, фінансових зобов?язань та скрутне матеріальне становище, то вони не підтверджені доказами. 
Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Визначений судом розмір аліментів забезпечує виконання ОСОБА_1 законодавчо закріпленого обов`язку з утримання сина та його право на утримання.
Інші доводи апеляційної скарги на законність рішення суду не впливають і його висновок не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010).
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Повне судове рішення складено 13 серпня 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді Р. С. Гринчук

І. В. П`єнта