Справа № 752/6522/25 
Провадження № 2-а/752/248/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

14 вересня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Касаткіної А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення таа закриття провадження в справі, суд
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом і просить поновити строк для звернення до суду і скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, за частиною 3 статті 132-1 КУпАП, а саме: серії ПС № 003862 від 14 січня 2025 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити. 
Посилається на те, що він є власником транспортного засобу DAF, д.н. НОМЕР_1 .
Відповідно до рішення про супроводження транспортного засобу від 21 грудня 2024 року, о 16:35 посадовою особою Укртрансбезпеки прийнято рішення про супроводження автомобіля DAF/SCHWARZMULLER, д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , що має ознаки порушення нормативів вагових параметрів, а саме просідання вузлів підвіски транспортного засобу, відсутність у водія ТТН, до пункту габаритно-вагового контролю на 40км+639м автомодороги М-28 Одеса-Южне.
Згідно акту №007162 від 21 грудня 2024 року про відмову від проходження габаритно-вагового контролю, місцем проведення габаритно-вагового контролю є 40 км+639м автодороги Одеса-Южне.
Водій транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю відмовився.
Відповідно до акту про блокування/розблокування транспортного засобу посадовою особою відповідача прийнято рішення про блокування автомобіля в зв`язку з відмовою водія транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативних вагових або гбабаритних параметрів від супроводження до найближчого місця зважування. Місце блокування - 37 км+000м автомобдороги М-28 Одеса-Южне.
У зв`язку з цим відносно нього була винесена постанова 14 січня 2025 року №ПС003862 за частиною 3 статті 132-1 КУпАП.
Зазначає, що мала місце відмова водія прослідувати до пункту габаритно-вагового контролю на 40км+639м автодороги М-28 Одеса-Южне.
Транспортний засіб було зупинено на 37км+000м автодороги М-28 Одеса-Южне, а не відмова від проходження габаритно-вагового контролю безпосередньо в пункті габаритно-вагового контролю.
Відмова водія від проходження габаритно-вагового контролю мала місце за адресою: 37км+000м автодороги М-28 Одеса-Южне, тобто поза зоною габаритно-вагового контролю, розміщеної на 40км+639м автодороги М-28 Одеса-Южне.
Відповідно до підпункту 7 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших смохідних машин і механізмів та автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Мінінфраструктури та МВС України № 1007/1207 від 10 грудня 2013 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від його проходження.
Таким чином, акт про відмову від проходження може бути складено виключно під час його здійснення.
У свою чергу, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у зоні габаритно-вагового контролю.
Таким чином, Акт № 007162 від 21 грудня 2024 року, складений поза зоною габаритно-вагового контролю, є неналежним та недопустими доказом відмови водія від його проходження, а тому унеможливлює адміністративну відповідальність за частиною 3 статті 132-1 КУпАП.
Просить поновити строк для звернення до суду, оскільки постанову відповідача він не отримував і дізнався про неї 03 березня 2025 року з Єдиного реєстру боржників про наявність відкритого виконавчого провадження.
04 березня 2025 року він ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та отримав копію постанови.
З наданих відповідачем доказів вбачається, що копія постанови та повідомлення про розгляд справи йому вручені не були.
Вважає ці обставини достатніми для поновлення строку звернення до суду і просить задовольнити позов.
Позов був зареєстрований судом 19 березня 2025 року та відповідно до статті 31 КАС України визначено склад суду.
Ухвалою суду від 25 березня 2025 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу копію позову з додатками.
Відповідно до статей 162, 165 КАС України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.
14 квітня 2025 року представник відповідача подав відзив, яким проти позову заперечує
Підтвердив обставини відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю та складання про це відповідного акту.
Відповідно до статті 1 Закону України « Про автомобільний транспорт» відмова від габаритно-вагового контролю - будь-які дії або бездіяльність, в тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю.
Вважає, що приведений позивачем Порядок не може бути доказом незаконності постанови, оскільки стаття 132-1 КУпАП доповнена частиною 3 в 2021 року, тобто пізніше, ніж був затверджений даний Порядок, а тому твердження про те, що відмова від проходження габаритно-вагового контролю може мати місце лише в самому пункті є безпідставною.
Просить у позові відмовити.
Ухвалою суду від 21 серпня 2025 року позов був залишений без розгляду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2026 року ухвала суду була скасована, а справа повернута до суду для продовження судового розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт»  реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з безпеки на наземному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України№103 від 11 лютого 2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. 
Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані, та засоби вимірювальної техніки; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства; користуватися відповідними інформаційними базами даних державних органів, державною системою урядового зв`язку та іншими технічними засобами; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі тощо.
Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.
Судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу DAF, д.н. НОМЕР_3 спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза SCHWARZMULLER, д.н. НОМЕР_2 .
14 січня 2025 року в.о. заступника начальника відділу державного нагляду (контролю) в Одеській обл. Державної служби України з безпеки на транспорті відносно позивача була винесена постанова №ПС003862 за частиною 3 статті 132-1 КУпАП.
За змістом постанови 21 грудня 2024 року на а/д М-28 Одеса-Южне ( 37км +000) відій ОСОБА_2 здійснював вантажні перевезення на т/г DAF, р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 з прицепом SCHWARZMULLER, р/н. НОМЕР_2 , та відмовився проходити габаритно-ваговий контроль в зоні габаритно-вагового контролю.
21 грудня 2024 року о 16.36 державним інпектором ввідділу державного нагляду (контролю) в Одеській обл. було прийнято рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативних вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 км) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборону подальшого руху транспортного засобу.
Місце розташування пункту габаритно-вагового контролю а/д М-28, Одеса-Южний км 40+639.
В цей же день був складений Акт № 007162 про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.
( а.с. 16 - 20 )
Частиною 3 статті 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення або відмову від проходження габаритно-вагового контролю, а так само перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, розташування транспортних засобів на проїзній частині, вчинення правопорушень, передбачених частиною шостою статті 121 цього Кодексу, в зоні габаритно-вагового контролю.
Відповідно до статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортногозасобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України « Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. 
Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. 
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право зокрема супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.
Згідно з пунктом 2.4-1 ПДР Україниу місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: 
а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах «а», «б» і «г» пункту 2.1 цих Правил; 
б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури. 
Відповідно до пункту 1 Порядку супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №513 від 19 травня 2023 року, він визначає процедуру супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю з використанням спеціалізованих автомобілів, а також заборони подальшого руху такого транспортного засобу посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі).
Згідно з пунктом 2 Порядку він є обов`язковим для виконання водіями транспортних засобів українських та іноземних автомобільних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів вантажними автомобілями на території України.
В пунктах 3, 5, 8 Порядку зазначено, що супроводження автомобільного транспортного засобу, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування для здійснення габаритно-вагового контролю, а також заборони подальшого руху такого автомобільного транспортного засобу, у разі виявлення ознак порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, визначених у пункті 4 цього Порядку, посадова особа приймає рішення про супроводження автомобільного транспортного засобу за формою згідно з додатком 1 (обов`язкова для виконання водієм письмова вимога посадової особи щодо слідування транспортного засобу) до найближчого місця зважування (стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю).
Супроводження транспортного засобу здійснюється згідно з розділом 3 Правил дорожнього руху спеціалізованими автомобілями Укртрансбезпеки, які мають спеціальні кольорографічні схеми, розпізнавальні знаки і написи, а також обладнані спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями.
Крім того, відповідно до пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю у разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю складають акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю.
Таким чином, посадові особи Укртрансбезпеки при прийнятті рішення про супроводження транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю та складанні Акту № 007162 про відмову водія від його проходження діяли в межах закону та наданих повноважень.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. 
Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
За змістом частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.
Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.
Подавши відзив, відповідач надав достатні та необхідні докази для висновку про правомірність прийнятого рішення, а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Щодо приведених у позові заперечень в частині законності дій посадових осіб відповідача та відсутності складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.
Відповідальність за відмову від проходження габаритно-вагового контролю встановлено законом - частиною 3 статті 132-1 КУпАП.
Дії посадової особи відповідача при прийнятті рішення про супроводження транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю та складанні Акту про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю відповідали вимогам, викладеним у приведених вище Порядків №513 від 19 травня 2023 року та № 1007/1207 від 10 грудня 2013 року.
Крім того, вище приведеним спростовуються посилання позивача на те, що відмова від проходження габаратно-вагового контролю може мати місце лише в зоні габаритно-вагового контролю.
Більше того, транспортний засіб був супроводжений у таку зону, де і був складений Акт про відмову від його проходженення.
З урахуванням цього, такі твердження позивача не можуть бути прийняті до уваги. 
Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України  позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 вказаної статті визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову в справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.
Врахочуючи викладене, приведені позивачем обґрунтування пропуску строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що строк звернення до суду позивачем пропущено з поважних причин, а тому підлягає поновленню.
Керуючись статтями 8, 19 Конституції України, статтями 1, 9, 14-3, 132-1 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України « Про дорожній рух», Законом України « Про автомобільні дороги», статтями 2, 72, 77, 78, 122, 242-246, 250, 256, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду.
В позові ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадженняв справі відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: К.В.Машкевич