Справа № 215/6502/26 
3-зв/215/2/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року  м. Кривий Ріг
Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
у складі: слідчого судді – Коноваленка М.І.
секретар судового засідання - Коломійчук К.Ю., 
розглянувши заяву судді Камбул Марини Олександрівни про самовідвід по розгляду адміністративно справи №215/6502/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Суддею Камбул М.О. заявлено самовідвід по вказаній справі, з підстав того, що подія яка старалася відповідно до проткололу про адміністративне правопорушення ВБА №170011 від 07.07.2026 мале місце у приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та потерпілою у справ є секретар судового засідання Потніченко Юлія Володимирівна. 
Дослідивши доводи заяви про самовідвід, ознайомившись з матеріалами скарги суд дійшов висновку, що заява про самовідвід підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень п.4 ч.1ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У відповідності до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, забезпечення дії принципу незалежності, неупередженості та безсторонності, в тому числі і у стороннього спостерігача. Вона знаходить вияв не лише у змісті рішення, але й у ході судового процесу, що передує винесенню рішення.
Така позиція узгоджується з п.2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
У даному випадку, враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний. ЄСПЛ у рішенні у справі «Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «…незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним він неналежного впливу».
Право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом закріплено уст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Основним завданням суду під час здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованихКонституцієюі законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
Згідно п.1 ч.7ст.56 зазначеного вище Закону суддя зобовязаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.
Відповідно до п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів танезмінюваність суддівнезалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці.
Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цьогов очахрозумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Враховуючи зазначені вимоги закону, а також загальні засади адмінстративного провадження, суд вважає, що заява про самовідвід судді Камбул М.О. підлягає задоволенню, з метою недопущення виникнення сумнівів у його неупередженості та безсторонності в прийнятті рішення по даній справі.
Керуючись ст.ст.35,75-80КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Заяву про самовідвід судді Камбул Марини Олександрівни у даному адміністративному провадженні задовольнити.
Матеріали адміністративно справи № - 3/215/1617/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративно відповідальності за ст.173 КУпАП передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35КПК України.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: