Справа № 697/1226/26 
Провадження № 2/697/922/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2026 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді – Скирди Б.К.,
за участю секретаря судового засідання – Шакало Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Каневі Черкаської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 (далі також – ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 (далі також – ОСОБА_2 , відповідач) про розірвання шлюбу.
Свій позов мотивує тим, що 07.09.2018 між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Канівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №141. Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 29.05.2019 року. Дитина зареєстрована та проживає з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .
З квітня цього року сторони не проживають разом, їх сім`я перестала існувати. За глибоким переконанням позивачки, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає тому, що чоловік проживає з іншою жінкою. Протягом останніх років відповідач зловживає алкогольними напоями, не бере участі у веденні домашнього господарства, не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, постійно виявляє до позивачки неповагу, вчиняє сварки. Все це призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з вини відповідача.
У подальшому позивачка не бажає продовжувати подружні відносини з відповідачем і бажає розірвати шлюб, на примирення та збереження шлюбу не згідна. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою.
Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « ОСОБА_4 » та стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.
Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 29.05.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.12).
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.22).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги визнає та просить шлюб розірвати, не заперечує проти стягнення з нього судового збору (а.с.23).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.09.2018, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 07.09.2018 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 141. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 » (а.с.6).
Сторони від шлюбу мають дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 29.05.2019 (а.с.7).
Згідно з ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.
Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних відносин. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем, позовні вимоги відповідач визнав повністю.
З часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулось.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.
Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
З урахуванням клопотання позивача, суд після розірвання шлюбу залишає позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Так, відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи всі зібрані по справі докази, а також те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач категорично не має наміру зберігати шлюб, він носить формальний характер і відновити подружні стосунки неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Судом встановлено, що згідно квитанції № 91 від 19.05.2026, позивачем ОСОБА_1 при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 1 331,20 грн. (а.с.1).
У зв`язку з визнанням відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 665,60 грн.
Крім цього, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті 50% судового збору, що складає 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 206, 259, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 104, 110 СК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу – задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.09.2018 Канівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 141 – розірвати.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище – « ОСОБА_4 ».
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 50% сплаченого судового збору в розмірі 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень, 60 копійок).
Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області (м. Черкаси, вул. Хрещатик, 192, індекс 18001) повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% сплаченого судового збору, що складає 665,60 грн. (шістсот шістдесят п`ять гривень, 60 копійок), сплаченого при зверненні до суду з позовом, згідно квитанції АТ "Ощадбанк» № 91 від 19.05.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда