КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

апеляційне провадження №22-ц/824/9982/2026
справа №756/9050/25

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.,
суддів Желепи О.В., Соколової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Новіковою Вікторією Олександрівною, на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Белоконної І.В., дата складення повного рішення не зазначена,
у справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства, -

встановив:
1. Короткий виклад доводів поданої заяви.
У червні 2025 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту батьківства.
В обґрунтування поданої заяви вказує, що у вересні 2007 року ОСОБА_2 познайомилась із ОСОБА_3 , з 2008 року вони перебували у відносинах, а з 2009 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки, виховували дітей.
За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Оскільки шлюб між сторонами зареєстрований не був, відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. При цьому ім`я та по батькові батька відповідають даним ОСОБА_3 .
За життя ОСОБА_3 визнавав себе батьком дітей, проживав разом із ними, піклувався про них, брав активну участь у їх вихованні, забезпечував їх потреби, цікавився навчанням та повсякденним життям. Діти з дитинства сприймали його як батька та називали татом. Вказує, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ніколи не виникало спорів чи сумнівів щодо походження дітей.
Після початку повномасштабного вторгнення РФ ОСОБА_3 направлено для виконання бойових завдань у зоні ведення бойових дій, де останній загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Вказує, що разом із матір`ю ОСОБА_3 - ОСОБА_1 отримано висновок спеціаліста ТОВ «ГенКод Діагностик» про встановлення спорідненості, відповідно до якого ОСОБА_1 може бути біологічною бабусею ОСОБА_5 , а ОСОБА_4 може бути її братом.
За змістом статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду, якщо запис про батька дитини здійснено відповідно до частини 1 статті 135 СК України.
Вказує, що у цьому випадку наявні докази спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ведення спільного господарства, спільного виховання дітей та визнання ОСОБА_3 свого батьківства. Висновок молекулярно-генетичного дослідження також підтверджує спорідненість дітей із родиною ОСОБА_3 та має істотне доказове значення.
Мотивуючи наведеним, просить:
- встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , киянина, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , киянина, громадянина України;
- зобов`язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 2092 про народження дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 28.08.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_6 , громадянин України» на « ОСОБА_3 , громадянин України»; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »; ім`я, по батькові дитини, дату народження та місце народження - залишити без змін;
- встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , киянина, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ? доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , киянки, громадянки України;
- зобов`язати Оболонський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану (РАЦС) Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 1384 про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого 11.06.2019 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_6 , громадянин України» на « ОСОБА_3 , громадянин України»; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »; ім`я, по батькові дитини, дату народження та місце народження - залишити без змін.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року заяву задоволено.
Встановлено факт батьківства громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 2092 про народження дитини ? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненого 28 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у місті Києві, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_6 », на « ОСОБА_3 »; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »; ім`я, по батькові дитини, дату народження та місце народження ? залишити без змін.
Встановлено факт батьківства громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно малолітньої дитини ? ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зобов`язано Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 1384 про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиненого 11 червня 2019 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, а саме: змінити відомості про батька дитини з « ОСОБА_6 », на « ОСОБА_3 ; змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 »; ім`я, по батькові дитини, дату народження та місце народження ? залишити без змін.
Задовольнивши заяву, суд першої інстанції зробив висновок, що у сукупності надані докази підтверджують походження дітей від померлого ОСОБА_3 .. Суд взяв до уваги висновок молекулярно-генетичного дослідження № HID25-002051 від 30 травня 2025 року, яким встановлено високу ймовірність того, що ОСОБА_1 є біологічною бабусею ОСОБА_5 (99,9988005645 %), а також підтверджено можливість повнорідного споріднення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (98,72372198049 %).
Крім того, суд врахував інші докази у справі, зокрема сімейні фотознімки, які підтверджують участь ОСОБА_3 у житті дітей, спільне проведення часу та фактичне виконання ним батьківських функцій. Оскільки особа, яку заявник вважає батьком дітей, померла, а встановлення факту батьківства необхідне для виникнення юридичних наслідків (зокрема внесення змін до актового запису про народження та реалізації прав дітей), суд застосував положення статті 130 СК України.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з ухваленим рішенням, адвокатом Новіковою В.О., яка діє в інтересах заінтересованої особи ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права.
Зазначає, що у тексті рішення суд зазначив, що заінтересована особа ОСОБА_1 та її представник були належним чином повідомлені про розгляд справи, однак це не відповідає дійсності. Жодних судових повісток, повідомлень чи викликів представник ОСОБА_1 не отримувала. Про ухвалене рішення ОСОБА_1 дізналась випадково через застосунок «Дія».
Звертає увагу, що представник ОСОБА_1 має зареєстрований електронний кабінет у системі «Електронний суд», суду були відомі контактні дані та адреса електронної пошти, однак суд першої інстанції не вжив належних заходів для повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового засідання, фактично розглянувши справу та ухваливши рішення без участі особи, права та інтереси якої можуть бути порушені.
Крім того, судом першої інстанції проігноровано позицію заявника щодо недостовірності висновку молекулярно-генетичного дослідження № HID25-002051 від 30 травня 2025 року, проведеного ТОВ «Генкод Діагностик». Заявником зазначалось про наявність сумнівів щодо такого доказу та намір заявити клопотання про проведення повторного молекулярно-генетичного дослідження в іншій установі. Позбавлення сторони можливості реалізувати це право свідчить про неповний та необ`єктивний розгляд справи.
Вказує, що обов`язок суду повідомити учасників справи про час і місце судового засідання є складовою права на справедливий судовий розгляд та принципу відкритості судового процесу.
Таким чином, суд першої інстанції допустив істотні порушення норм процесуального права, позбавивши заінтересовану особу можливості брати участь у розгляді справи, висловити свою позицію та надати докази.
Мотивуючи наведеним, просить рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
02 червня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Грибової О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на апеляційну скаргу.
Вказує на необґрунтованість та безпідставність поданої апеляційної скарги. Вказує, шо скаржницею не наведено нових доказів чи обставин, які б свідчили про порушення норм матеріального або процесуального права.
Суд першої інстанції правильно оцінив наявні у справі докази, а висновок молекулярно-генетичного дослідження № HID25-002051 від 30 травня 2025 року є належним та допустимим доказом. Дослідження проведено ТОВ «Генкод Діагностик», яке має ліцензію на здійснення медичної практики у сфері лабораторної генетики, а лабораторія сертифікована відповідно до міжнародного стандарту ISO 9001:2015.
Зазначений висновок підтверджує наявність родинного зв`язку між дітьми та родичами ОСОБА_3 , зокрема спорідненість між ОСОБА_5 та матір`ю померлого на рівні 99,99%, між дітьми - на рівні 98,72%, що підтверджує спільне походження від одного батька.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 14 травня 2025 року надала письмову згоду на проведення генетичного дослідження та особисто надала необхідні зразки. Подальші сумніви щодо висновку та заявлені клопотання про проведення інших досліджень спрямовані на пошук альтернативних доказів, однак жодних нових результатів чи доказів надано не було. Зокрема, спроби отримати інші зразки ДНК виявились безрезультатними через непридатність зразків та відсутність інших доказів.
Щодо доводів про неналежне повідомлення про судове засідання, уважає, що такі є безпідставними. В матеріалах справи міститься довідка про доставлення ОСОБА_1 судової повістки через сервіс «Viber» на судове засідання 02 березня 2026 року, яка доставлена 12 лютого 2026 року.
Мотивуючи наведеним, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.
5. Позиція учасників справи.
В судовому засіданні скаржниця ОСОБА_1 та її представниця ОСОБА_9 доводи апеляційної скарги підтримали.
Заявниця ОСОБА_2 та її представниця ОСОБА_10 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції. Окрім того, ОСОБА_2 вказала, що встановлення цього факту необхідно, зокрема, і для отримання матеріальної допомоги від держави у зв`язку із загибеллю батька дітей.
Представник Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
З даних свідоцтва про народження НОМЕР_1 виданого повторно 08 квітня 2025 року убачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Матір`ю останнього є ОСОБА_1 (а.с. 5).
24 листопада 2023 року ОСОБА_3 видано посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_2 (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть від 30 березня 2025 року НОМЕР_3 (а.с. 6).
ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_9 . Згідно даних свідоцтва про народження батьком дитини значиться ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 9).
ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_10 . Згідно даних свідоцтва про народження батьком дитини значиться ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с. 9).
Згідно даних висновку спеціаліста ТОВ «Генкод Діагностик» за результатом молекулярно-генетичного дослідження № HID25-002051 від 30 травня 2025 року убачається, що ймовірність того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , може бути біологічною бабусею по відношенню до дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складає 99,9988005645 %. Отримані генетичні дані не дозволили встановити чи може бути ОСОБА_1 біологічною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно з міжнародними стандартами встановлення спорідненості, результат цього аналізу вважається невизначеним. Ймовірність даної події складає 65.96693638204 %. Виходячи з вищевикладеного спеціалістом прийнято рішення провести повносиблінговий тест між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для повного та об`єктивного генетичного аналізу на споріднення. Отримані генетичні дані свідчать про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути повним сиблінгом (повнорідним братом) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події становить 98,72372198049 % (а.с. 28-83).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (стаття 7 Сімейного кодексу України, далі - СК України).
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (стаття 141 СК України).
Згідно із частиною 1 статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Згідно з частинами 1-3 статті 12, частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (частина 1 статті 135 СК України).
У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 статті 128 цього Кодексу (стаття 130 СК України).
Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини 1 статті 130 СК України є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері та смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим.
Та обставина, що питання визнання батьківства за рішенням суду відповідно до статей 128, 129 СК України не вирішувалось за життя такої особи, не є перешкодою для застосування статті 130 СК України.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 лютого 2021 року в справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), від 15 квітня 2021 року в справі №361/2653/15 (провадження № 61-2239св21)».
Разом з тим, відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною 1 статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною 2 даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки - виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.
Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
У частині 4 статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_2 просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , вказавши в суді апеляційної інстанції, що мета встановлення такого факту, окрім впорядкування документів дітей, оформлення матеріальної допомоги від держави.
Заперечуючи проти задоволення заяви, заінтересована особа ОСОБА_1 вказує, що має сумніви відносно батьківства її сина щодо дітей.
Законодавцем визначено, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Верховний Суд у своїх постановах від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 та від 20 червня 2019 року в справі № 632/580/17 виснував, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Подібні висновки наведено у постанові Верховного Суду від 15 січня 2025 року у справі № 739/717/24.
У справі, що переглядається апеляційним судом, установлена наявність заперечень щодо задоволення заяви з боку заінтересованої особи - матері померлого ОСОБА_3 , яка також може претендувати на отримання відповідних виплат у зв`язку із загибеллю сина.
Відтак, апеляційний суд констатує, що у цій справі існує спір про право, який може вирішуватися лише в порядку позовного провадження, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_2 без розгляду відповідно до частини 6 статті 294 ЦПК України. Одночасно, апеляційний суд роз`яснює заявниці її право звернутися із позовом на загальних підставах.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Новіковою Вікторією Олександрівною, задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 02 березня 2026 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Оболонський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства ? залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 07 липня 2026 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді О.В. Желепа

В.В. Соколова