Номер провадження: 22-ц/813/7234/26 
Справа № 515/1473/25
Головуючий у першій інстанції Дем`янова О. А.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Топунова Анна Миколаївна на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 квітня 2026 року в частині зміни способу зустрічного забезпечення, постановлену під головуванням судді Дем`янової О.А., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди про розірвання договору недійсною, -
в с т а н о в и в:
У вересні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання угоди про розірвання договору недійсною, в якому просила визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), б/н, від 25.09.2018 року, яка була укладена 09.11.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки за кадастровим номером №5125081600:01:001:1081, а також визначити порядок виконання судового рішення.
Одночасно, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 лютого 2026 року заява ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволена.
Вжиті заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 та третім особам здійснювати будь-які дії щодо оформлення права оренди та права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо земельної ділянки 5125081600:01:001:1081 площею 4,5334 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, територія Дивізійської сільської ради, до набрання рішенням по справі законної сили.
Вжиті заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони Міністерству юстиції та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5125081600:01:001:1081 площею 4,5334 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, територія Дивізійської сільської ради, до набрання рішенням по справі законної сили.
01 квітня 2026 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про зустрічне забезпечення, в якій просила застосувати зустрічне забезпечення позову та зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 169301,05 грн., та встановити строк виконання, а у разі невиконання вимог скасувати заходи забезпечення.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року заява ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову, з урахуванням ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року про виправлення описки, задоволена частково.
Застосовано зустрічне забезпечення позову, шляхом внесення:
- ОСОБА_2 на депозитний рахунок Татарбунарського районного суду Одеської області грошові кошти в розмірі 80 000 грн. протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.
13 квітня 2026 року ОСОБА_2 , в особі представника подала до суду клопотання про зміну зустрічного забезпечення, в якому просила змінити застосований судом спосіб зустрічного забезпечення з внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів на накладення арешту на земельну ділянку за кадастровим номером 5125081600:01:001:1463, загальною площею 5,33 га, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, посилаючись на те, що застосування зустрічного забезпечення позову, шляхом внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок Татарбунарського районного суду Одеської області грошових коштів в розмірі 80 000 грн. є надмірним та таким, що фактично унеможливлює його виконання позивачем з огляду на її майновий стан, матеріальне становище позивача свідчить про об`єктивну неможливість виконання вимог ухвали суду щодо внесення грошових коштів у визначеному розмірі. 
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 квітня 2026 року, крім іншого, задоволено клопотання представника позивача про зміну зустрічного забезпечення.
Змінений, застосований ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року, спосіб зустрічного забезпечення - внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 80 000 грн., на інший спосіб зустрічного забезпечення, а саме: накладено арешт на земельну ділянку за кадастровим номером 5125081600:01:001:1463, загальною площею 5,33 га, яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.
Не погодившись з ухвалою суду в частині зміни зустрічного забезпечення, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Топунова А.М. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду в частині зміни зустрічного забезпечення позову скасувати, заяву про зміну зустрічного забезпечення позову залишити без задоволення, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про зміну зустрічного забезпечення позову, оскільки застосований судом спосіб не гарантує відшкодування збитків, чим фактично залишає апелянта без реального захисту. Натомість апелянт вважає, що грошові кошти на депозитному рахунку суду є єдиним та дієвим способом, який може забезпечити негайність виконання, не потребує додаткових судових процедур та регулює дотримання балансу інтересів сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фомічов І.О. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду та не містять правових підстав для скасування законної та обґрунтованої ухвали.
Ухвала суду оскаржується лише в частині зміни зустрічного забезпечення, в інший частині ухвала суду сторонами не оскаржується та судом не переглядається.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає, за наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання угоди про розірвання договору недійсною, в якому просила визнати недійсною угоду про дострокове розірвання договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), б/н, від 25.09.2018 року, яка була укладена 09.11.2021 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки за кадастровим номером №5125081600:01:001:1081, а також визначити порядок виконання судового рішення.
Одночасно, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 18 лютого 2026 року заява про забезпечення позову задоволена. Вжиті заходи забезпечення позову, шляхом заборони ОСОБА_1 та третім особам здійснювати будь-які дії щодо оформлення права оренди та права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо земельної ділянки та встановлено заборону Міністерству юстиції та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних і міських рад, Київської, Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним та приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, до набрання рішенням по справі законної сили.
01 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зустрічне забезпечення.
Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року заява ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову, з урахуванням ухвали Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року про виправлення описки, задоволена частково. Застосовано зустрічне забезпечення позову шляхом внесення ОСОБА_2 на депозитний рахунок Татарбунарського районного суду Одеської області грошові кошти в розмірі 80 000 грн. протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.
13 квітня 2026 року ОСОБА_2 , в особі представника подала до суду клопотання про заміну зустрічного забезпечення, посилаючись на те, що обраний судом захід зустрічного забезпечення у вигляді внесення грошових коштів є надмірно обтяжливим з огляду на її майновий стан та відсутність стабільного доходу, а оскільки ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка, вважає, що зміна зустрічного забезпечення у вигляді накладення арешту на зазначену земельну ділянку, буде ефективним заходом забезпечення виконання можливого судового рішення та захисту майнових інтересів відповідача.
Суд першої інстанції, змінюючи, застосований ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року спосіб зустрічного забезпечення, з метою забезпечення балансу інтересів сторін, недопущення покладання надмірного тягаря на позивача, враховуючи особливості предмету спору враховуючи майновий стан позивача, виходив з того, що накладення арешту на земельну ділянку, що належить позивачці буде достатнім для забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача, завданих забезпеченням позову.
Проте, з таким висновком суду, колегія суддів погодитись не може, з наступних підстав.
Згідно із ч. 1. ст. 156 ЦК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі №15/155-б, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, а тому суд не повинен скасовувати вжиті заходи до ухвалення виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.
По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.
При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.
Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.
З цією метою та із урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 156 ЦПК України, обов`язковим є подання належних та достатніх доказів наявності фактичних (змінених) обставин, з якими пов`язується заміна застосованих судом заходів забезпечення позову.
Отже, саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, тобто здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.
Суд першої інстанції встановивши, що 17.04.2026 року ОСОБА_2 було внесено на депозитний рахунок Татарбунарського районного суду Одеської області грошові кошти у розмірі 80 000 грн., як зустрічне забезпечення, визначене судом, посилався на те, що відповідно до довідки форми ОК-7, починаючи з 2023 року позивач не перебуває у трудових відносинах, відомості про отримання доходів відсутні, страхові внески не сплачуються, а на підтвердження факту того, що з метою виконання ухвали суду позивач уклала договір позики та отримала 72000 грн., представником позивача надано копію договору позики від 17.04.2026 року та розписка.
Також судом була взята до уваги інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 , якій на праві приватної власності належить земельна ділянка за кадастровим номером 5125081600:01:001:1463, загальною площею 5,33 га, вартістю 144 000 грн.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, щоОСОБА_2 , в інтересах якої діяв адвокат Фомічов І.О. на ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року про зустрічне забезпечення позову була подана до апеляційного суду апеляційна скарга, яка постановою Одеського апеляційного суду від 20 липня 2026 року задоволена. Ухвала Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 квітня 2026 року скасована. Ухвалена постанова, якою заява ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання угоди про розірвання договору недійсною залишена без задоволення.
При цьому, апеляційний суд скасовуючи ухвалу суду про зустрічне забезпечення позову, зазначив, що суд першої інстанції застосував зустрічне забезпечення, посилаючись на те, що позивач має зареєстроване місце проживання в Україні та має нерухоме майно, що знаходиться на території України, а відтак підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки з урахуванням вимог Закону та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, підстави для застосування зустрічного забезпечення у суду були відсутні.
На підставі вищевикладених обставин, приймаючи до уваги скасування ухвали суду про зустрічне забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині зміни способу зустрічного забезпечення постановлена внаслідок неповного дослідження обставин справи, які мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про залишення без задоволення клопотання про зміну зустрічного забезпечення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, питання щодо відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Топунова Анна Миколаївна – задовольнити.
Ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області від 30 квітня 2026 року в частині зміни способу зустрічного забезпечення– скасувати.
Ухвалити в цій частині постанову.
Клопотання ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Фомічов Ігор Олегович про зміну зустрічного забезпечення – залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 31 липня 2026 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ М.М. Драгомерецький

______________________________________ С.М. Сегеда