ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/19102/24 пров. № А/857/19508/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Мандзія О.П.,
суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2026 року у справі №380/19102/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ :
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 на підставі довідок Адміністрації державної прикордонної служби України від 15.07.2024 №11/20574-суд, №11/20575-суд, №11/20576-суд та №11/20577-суд про розмір грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідок Адміністрації державної прикордонної служби України від 15.07.2024 №11/20574-суд, №11/20575-суд, №11/20576-суд та №11/20577-суд про розмір грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3875 (три тисячі вісімсот сімдесят п`ять) грн 84 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2025 у цій справі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24 залишене без змін.
22.05.2025 позивач через свого представника звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у цій справі та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24.
Ухвалою від 13.10.2025 у цій справі заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 22.01.2025 у адміністративній справі №380/19102/24 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24 у 30-ти денний строк з дня набрання ухвалою законної сили.
13.11.2025 відповідачем подано звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24.
Ухвалою від 10.03.2026 у справі №380/19102/24 звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду новий звіт про виконання судового рішення від 22.01.2025 у справі №380/19102/24 у 30-ти денний строк з дня набрання ухвалою законної сили.
Не погоджуючись із цією ухвалою, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, оскільки вважає, що така ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що на виконання відповідного судового рішення проведено перерахунок пенсії позивача, яка у підсумку становить 12774,15 грн. Сума доплати за період з 01.02.2020 по 31.10.2025 становить 216037,94 грн. Виплата коштів нарахованих на виконання рішення суду залежить від отримання Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області коштів для фінансування відповідної виплати позивачу та проводиться відповідно до Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821.
ОСОБА_2 на виконання судового рішення №380/19102/24 відповідно до вимог Порядку на час подання звіту виплачено кошти у жовтні 2025 року – 8806,23 грн, на час подання апеляційної скарги: у листопаді 2025 року – 5240,80 грн; у грудні 2025 року – 4743,83 грн; у лютому 2026 року – 1000, грн, у березні 2026 року – 982,00 грн. 
Стверджено, що відповідачем в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання рішення суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24, яке набрало законної сили 22.07.2025, а виплата заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування пенсійних виплат за судовим рішенням, проводиться Пенсійним фондом України відповідно до вимог чинного Порядку та за умови відповідного фінансування.
З врахуванням викладеного, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24 виконане в межах покладених судом зобов`язань і у спосіб, визначений законодавством.
Апелянт просив скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №380/19102/24 в частині зобов`язання подати новий звіт про виконання судового рішення від 22.01.2025 у справі №380/19102/24.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи положення п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи із такого.
Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції проаналізував аргументи відповідача та додані до звіту від 13.11.2025 документи та дійшов висновку, що рішення суду у цій справі виконано частково - пенсія з 01.02.2020, із 01.02.2021, з 01.02.2022 та з 01.02.2023 була перерахована на підставі довідок Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/20574-суд від 15.07.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, №11/20575-суд від 15.07.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021, №11/20576-суд від 15.07.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, №11/20577-суд від 15.07.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно. Проте виплату коштів нарахованих на виконання рішення суду відповідач не здійснив. Підстав для застосування штрафу до керівника відповідача відповідно до частини п`ятої статті 383-3 КАС України немає.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд керується таким.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституцією України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Аналогічна норма закріплена у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у ст. 14 КАС України.
Статтею 370 КАС України встановлено. що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
За змістом ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
За ч. 1 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Так, заява позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, обґрунтована тим, що відповідач не здійснив відповідного перерахунку пенсії позивача та продовжує здійснювати виплату такої у неналежному розмірі, внаслідок чого рішення суду залишається не виконаним.
Колегія суддів наголошує, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.
При цьому, визначальним є те, чи існують достатні підстави вважати, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення, маючи реальну можливість його виконати.
Письмовими доказами, що долучені до матеріалів справи підтверджується, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 у справі №380/19102/24 проведено перерахунок пенсії позивачу та така станом на 01.02.2020 становила 7279,97 грн; станом на 01.02.2021 – 7872,71 грн; станом на 01.01.2022 – 8316,30 грн; станом на 01.02.2023 – 10611,00 грн; станом на 01.11.2025 - 12774,15 грн. 
На виконання вищевказаного рішення суду за період лютий 2020 року – жовтень 2025 року нараховано доплату в сумі 216037,94 гривень.
Відповідач стверджує про виплату ОСОБА_2 на виконання відповідного судового рішення коштів у наступних розмірах: у жовтні 2025 року 8806,23 грн; на час подачі апеляційної скарги: у листопаді 2025 року – 5240,80 грн, у грудні 2025 року 4743,83 грн, у лютому 2026 року 1000,00 грн, у березні 2026 року – 982,00 грн.
Також зазначено про скерування інформації у Пенсійний фонд України за формою ЮМ-2, в якій зазначено суми нарахованих коштів на виконання судових рішень.
Вказане свідчить про вчинення керівником Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області достатніх дій, спрямованих на виконання судового рішення. Проте, внаслідок відсутності бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень судове рішення залишається невиконаним у частині виплати повної суми заборгованості.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у наданий судом строк подало до суду звіт про виконання судового рішення та окремо зазначило про причини невиплати заборгованості, які не залежать від відповідача, оскільки Головне управління немає коштів передбачених для виплати заборгованості з пенсії за рішеннями судів.
Суд першої інстанції вірно врахував, що виплата передбачених Законом України «Про «Пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а затримка у виплаті заборгованості перед позивачем зумовлена відсутністю в розпорядженні відповідача як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня бюджетних асигнувань на виплату цієї заборгованості, а не протиправними діями керівника щодо невиконання рішення суду.
Апеляційний суд також зазначає, що відповідачем наведено обґрунтовані причини, що ускладнюють виконання судового рішення, а саме відсутність бюджетних призначень, що підтверджено належними доказами).
Такі причини не залежать від волі чи бездіяльності відповідача , оскільки відповідач є бюджетною установою, що повністю фінансується з державного бюджету і позбавлений власних джерел доходу, водночас можливість виконання судового рішення безпосередньо залежить від наявності відповідних цільових асигнувань.
Необхідно врахувати і той факт, що в умовах дії правового режиму воєнного стану та надзвичайного фінансового навантаження на оборонний сектор держави, тимчасова відсутність коштів на рахунках установи є форс-мажорною обставиною. Своєю чергою, зобов`язання боржника щодо регулярного подання звітів у порядку статті 382 КАС України не буде ефективним інструментом судового контролю, оскільки формальне звітування матиме суто декларативний характер.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.
За приписами ст. 382-3 КАС України суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Половина суми штрафу стягується на користь заявника, інша половина - до Державного бюджету України.
Частиною 5 ст. 382-3 КАС України встановлено, що суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
З наступного дня після набрання ухвалою законної сили на суму штрафу без додаткового судового рішення нараховується пеня у розмірі три відсотки річних з урахуванням індексу інфляції (ч.2-7 ст. 382-3 КАС України).
Системний аналіз норм ст. 382-2, ст. 382-3 КАС України дає підстави для висновків, що коли звіт подано з додержанням вимог ч. 2, ч. 3 ст. 382-2 цього Кодексу, надані докази підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які є достатніми та вичерпними, при цьому відповідне судове рішення виконано не у повному обсязі, - зазначене є підставою для прийняття звіту про виконання судового рішення з одночасним встановленням нового строку для подання звіту.
Своєю чергою, згідно з ч. 11 ст. 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
У зв`язку із викладеним, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання судового рішення та з огляду на неповне його виконання встановив новий строк для подання звіту.
Своєю чергою, прийняття судом звіту не звільняє відповідача від обов`язку виконати рішення суду, ухвалене на користь позивача.
Отже, підстав для застосування штрафу до керівника відповідача відповідно до частини п`ятої статті 383-3 КАС України на момент постановлення ухвали від 10.03.2026 не встановлено.
Апеляційним судом також з`ясовано, що відповідачем подано новий звіт про виконання судового рішення від 08.04.2026 на виконання оскарженої ухвали, за наслідками розгляду якого обставинам щодо виконання судового рішення надаватиметься оцінка судом першої інстанції.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для прийняття звіту про виконання рішення суду та встановлення строку для подання нового звіту про виконання рішення суду.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені ст. 315 КАС України.
Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 2, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 378 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду про прийняття звіту про виконання судового рішення від 10 березня 2026 року у справі №380/19102/24 – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя	 	О. П. Мандзій 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. Я. Качмар