КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/4915/25

07.07.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючої – судді Дем`янової Ж.М.,
за участі:
секретаря судового засідання: Бірюкової Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька,
встановив:
Короткий виклад позиції сторін.
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про нього як батька.
Позов мотивовано тим, що сторони знайомі зі шкільних років, а з травня 2022 року перебували у близьких стосунках. У жовтні 2022 року позивач дізнався про зраду відповідачки, у зв`язку з чим вони припинили спілкування. Наприкінці 2022 року сторони відновили стосунки, тоді відповідачка повідомила позивача про свою вагітність.
Із травня 2023 року сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка народила сина – ОСОБА_3 . Вважаючи себе біологічним батьком дитини, позивач подав спільно з відповідачкою заяву про визнання батьківства, на підставі якої 11 вересня 2023 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану було складено актовий запис про народження № 219, до якого внесено відомості про позивача як батька дитини.
За твердженням позивача, коли дитині виповнилося близько шести місяців, відповідачка повідомила йому, що він не є біологічним батьком дитини, а її батьком є інший чоловік, який у телефонній розмові підтвердив цю обставину. Після цього сторони припинили спільне проживання.
Позивач зазначає, що визнав батьківство, оскільки був переконаний, що дитина зачата від нього. Лише після отримання від відповідачки та іншого чоловіка інформації про можливе інше батьківство у нього виникли сумніви щодо свого біологічного споріднення з дитиною. Крім того, дізнавшись про звернення до суду з вимогами щодо стягнення з нього аліментів, він вирішив захистити свої права шляхом подання цього позову.
У зв`язку з наведеним позивач просив виключити з актового запису про народження № 219 від 11 вересня 2023 року відомості про нього як батька ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У підготовчому судовому засіданні 07 липня 2026 року відповідачка подала заяву про визнання позовних вимог.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 18 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Учасникам справи визначено строки для подання заяв по суті спору.
17 березня 2026 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про призначення судово-генетичної експертизи.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року зазначене клопотання задоволено, призначено судово-генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено на час її проведення.
У подальшому до суду з експертної установи повернуто матеріали цивільної справи разом із повідомленням про неможливість надання висновку експерта. Як зазначено у повідомленні, проведення експертизи виявилося неможливим через неявку відповідачки ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 до Вінницького НДЕКЦ МВС для відбору експериментальних зразків. Зокрема, вони не з`явилися 06 травня 2026 року, а після направлення експертною установою клопотання від 08 травня 2026 року № 19/102/10/1-10933-2026 про забезпечення їх явки повторно не прибули до експертної установи 29 травня 2026 року.
Ухвалою суду від 16 червня 2026 року провадження у справі поновлено.
07 липня 2026 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі.
У той же день відповідачка подала до суду заяву про визнання позовних вимог.
Інших заяв чи клопотань від учасників справи до суду не надходило, інших процесуальних дій у справі не вчинялося.
У призначений день судового засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у ній доказів достатньо для вирішення спору по суті без відкладення розгляду справи.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Згідно з частиною четвертою статті 200 ЦПК України, ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні у разі визнання позову відповідачем здійснюється в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. 
Якщо ж визнання позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті такого визнання та продовжує розгляд справи.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народився син – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 .
Оскільки на момент народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, батьківство позивача було визначено за спільною заявою матері та батька відповідно до частини другої статті 125 Сімейного кодексу України.
На підставі зазначеної спільної заяви позивач був записаний батьком дитини, про що 11 вересня 2023 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) складено актовий запис про народження № 219, до якого внесено відомості про позивача як батька ОСОБА_3 .
Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивача, на момент подання спільної заяви про визнання батьківства він був переконаний, що є біологічним батьком дитини, у зв`язку з чим добровільно визнав своє батьківство.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року клопотання представника позивача про призначення судово-генетичної експертизи задоволено, призначено судово-генетичну експертизу, а провадження у справі зупинено на час її проведення.
У подальшому до суду з експертної установи повернуто матеріали цивільної справи разом із повідомленням про неможливість надання висновку експерта. Із зазначеного повідомлення вбачається, що проведення експертизи стало неможливим у зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 до Вінницького НДЕКЦ МВС для відбору експериментальних зразків. 
Так, вони не з`явилися до експертної установи 06 травня 2026 року. Після направлення експертною установою клопотання від 08 травня 2026 року № 19/102/10/1-10933-2026 про забезпечення їх явки відповідачка разом із дитиною повторно не прибула для відбору експериментальних зразків 29 травня 2026 року.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка без поважних причин двічі не забезпечила свою явку та явку малолітньої дитини до експертної установи для проведення призначеної судом судово-генетичної експертизи, внаслідок чого її проведення стало неможливим.
Спір між сторонами виник у сфері сімейних правовідносин та стосується оспорювання батьківства.
Предметом спору є наявність чи відсутність підстав для виключення з актового запису про народження ОСОБА_3 відомостей про позивача як батька дитини у зв`язку з його твердженням про відсутність біологічного споріднення з дитиною.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Відповідно до статей 2, 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні.
Згідно зі статтею 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство шляхом пред`явлення позову про виключення запису про неї як батька з актового запису про народження дитини. 
У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про таку особу як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, та дитиною.
З метою встановлення зазначеної обставини ухвалою суду від 17 березня 2026 року у справі було призначено судово-генетичну експертизу.
Однак проведення експертизи стало неможливим у зв`язку з тим, що відповідачка разом із малолітньою дитиною двічі не з`явилася до експертної установи для відбору експериментальних зразків, незважаючи на належне повідомлення та повторний виклик. Внаслідок цього експертною установою матеріали справи повернуто до суду без виконання експертизи.
Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від іншої участі в експертизі, якщо без такої участі її проведення є неможливим, суд залежно від того, хто ухиляється та яке значення має експертиза для цієї особи, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Суд враховує, що саме відповідачка разом із дитиною не забезпечила свою участь у проведенні призначеної судом експертизи, чим унеможливила отримання доказу, який мав істотне значення для встановлення біологічного походження дитини.
Разом із цим відповідачка подала до суду заяву про визнання позову, у якій підтвердила, що позивач не є біологічним батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не заперечувала проти виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач визнав своє батьківство, будучи переконаним у наявності кровного споріднення з дитиною. Після цього відповідачка повідомила йому про відсутність такого споріднення, зазначені обставини нею не заперечуються, позовні вимоги повністю визнані, а проведення призначеної судом молекулярно-генетичної експертизи стало неможливим саме через неявку відповідачки разом із дитиною до експертної установи.
За таких обставин суд доходить висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а сукупність наявних у справі доказів є достатньою для висновку про відсутність підстав для подальшого перебування відомостей про позивача як батька у актовому записі про народження ОСОБА_3 .
З огляду на викладене позов підлягає задоволенню, а відомості про позивача як батька дитини — виключенню з актового запису про народження.
Судові витрати.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати розподіляються між сторонами залежно від результатів розгляду справи. Разом із тим позивач не заявляв вимоги про стягнення з відповідачки понесених ним судових витрат та не просив здійснити їх розподіл, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати слід залишити за ним.
Керуючись статтями 122, 124, 125, 126, 127, 136 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 13, 76–81, 89, 103, 107, 109, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263–265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, –
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа – Козятинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини – задовольнити.
Виключити з актового запису про народження № 219, складеного 11 вересня 2023 року Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, як батька дитини.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 17.10.2022 року органом №0520, ідентифікаційний номер – НОМЕР_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Паспорт № НОМЕР_4 , виданий 30.01.2019 органом №0520, ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку - НОМЕР_6 , 
Третя особа: Козятинський відділ ДРАЦС у Хмільницького району, Вінницької області 22100, Україна, Хмільницький р-н, Вінницька обл., місто Козятин, вулиця Орлика П., будинок, 5.Код ЄДРПОУ 21725764

Повний текст рішення виготовлено 13.07.2026.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА