| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1081/25 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ОРЛЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя Парінов А.Б.,
судді:  Беспалов О.О.,
Кравченко Є.Д.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДСО ТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Черкаській області, ДПС України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСО Трейд" звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області та Державної податкової служби України, у якому просило визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № 12246437/45509657 від 23.12.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної, а також зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством податкову накладну № 1 від 29.11.2024 датою її фактичного подання на реєстрацію.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № 12246437/45509657 від 23.12.2024 та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 1 від 29.11.2024 датою її фактичного подання на реєстрацію. 
Суд першої інстанції виходив із того, що за агентським договором товариство надавало послуги, які не мають матеріального вираження і не можуть зберігатися, а тому інвентаризаційні описи по залишках за такою операцією не складаються; реальність господарської операції підтверджена первинними документами, а контролюючий орган, відмовляючи в реєстрації, припустився надмірного формалізму.
Не погоджуючись із цим рішенням, Головне управління ДПС у Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення – про відмову в позові. На обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що: підставою для відмови в реєстрації стало ненадання товариством інвентаризаційних описів по залишках; суд першої інстанції безпідставно втрутився у дискреційні повноваження контролюючого органу та підмінив його; обставини справи можуть свідчити про здійснення безтоварної операції або реалізацію необлікованого ячменю; суд першої інстанції поверхово дослідив надані докази, чим порушив вимоги статей 90 і 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
У відзиві на апеляційну скаргу товариство просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, зазначаючи, що контролюючий орган так і не пояснив, які саме залишки можуть виникнути при наданні посередницьких послуг із пошуку покупця, та що предметом операції були агентські послуги щодо пошуку продавця кукурудзи, а не продаж ячменю.
Як встановлено з матеріалів справи, 26.11.2024 товариство уклало з Товариством з обмеженою відповідальністю "Гладківщинське хлібоприймальне підприємство" агентський договір № 19, за яким зобов`язалося здійснити пошук покупця та провести з ним переговори щодо укладення договору поставки кукурудзи 3 класу. На виконання договору 27.11.2024 довіритель уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю "Луї Дрейфус Компані Україна" договір поставки № К2411-0766 кукурудзи в кількості 1000 метричних тонн, а 29.11.2024 сторони агентського договору підписали акт наданих послуг. За наслідками цієї операції товариство склало податкову накладну № 1 від 29.11.2024 на загальну суму 250 000 грн, у тому числі податок на додану вартість 41 666,67 грн, і подало її на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних.
02.12.2024 реєстрацію податкової накладної зупинено за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку № 1165) – обсяг постачання послуги за кодом 46.11 перевищив величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такої послуги та обсягу її постачання. Повідомленням від 12.12.2024 № 12186688/45509657 контролюючий орган запропонував товариству надати перелік документів, у тому числі додатки до договору, розрахунок вартості наданих послуг, звіт про надані послуги, інвентаризаційні описи по залишках, а також пояснення щодо значного від`ємного значення з податку на додану вартість. 16.12.2024 товариство подало додаткові письмові пояснення з доданими до них документами.
Рішенням від 23.12.2024 № 12246437/45509657 Головне управління ДПС у Черкаській області відмовило в реєстрації податкової накладної з єдиної підстави – ненадання інвентаризаційних описів по залишках. За результатами адміністративного оскарження Державна податкова служба України рішенням від 03.01.2025 залишила скаргу товариства без задоволення.
Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
Механізм зупинення реєстрації визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165, а порядок прийняття контролюючим органом рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації – Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, які платник податку має право подати для розгляду питання про реєстрацію податкової накладної, серед яких первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), однак із прямим застереженням "з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки". А отже, наведений перелік є орієнтовним і застосовується з урахуванням характеру конкретної господарської операції. У постанові від 30 квітня 2026 року у справі № 160/21238/24 Верховний Суд зазначив, що такий перелік документів "може відрізнятись для кожної конкретної господарської операції з урахуванням специфіки діяльності платника податків, особливостей здійснення господарської операції".
Спірна податкова накладна складена за операцією з надання агентських (посередницьких) послуг із пошуку покупця кукурудзи та проведення з ним переговорів. 
Така операція не пов`язана з придбанням, рухом, зберіганням чи відпуском товарно-матеріальних цінностей, а її результат – укладення договору поставки між довірителем і знайденим покупцем – не має матеріального вираження. Інвентаризаційні описи по залишках складаються за наслідками інвентаризації наявних запасів, а тому за операцією з надання посередницьких послуг об`єктивно скластися не можуть. Вимагаючи такий документ, контролюючий орган не врахував галузевої специфіки операції, прямо передбаченої пунктом 5 Порядку № 520, і поставив перед платником вимогу, виконати яку неможливо за самою природою наданих послуг. Таким чином, відмова в реєстрації податкової накладної з підстави ненадання інвентаризаційних описів по залишках є неправомірною.
Колегія суддів окремо враховує, що товариство не залишило Повідомлення контролюючого органу без реакції: 16.12.2024 воно подало додаткові письмові пояснення з документами і, як убачається з матеріалів справи, надало навіть інвентаризаційні описи, наявні у нього, попри те, що вони не стосувалися спірної операції. А отже, ця справа не належить до випадків, коли платник проігнорував Повідомлення і не надав витребуваних пояснень та документів. Не впливає на наведені висновки і правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23: вона ґрунтується на тому, що платник податку не подав додаткових пояснень та документів за результатами отримання Повідомлення, тоді як у цій справі товариство такі пояснення і документи подало.
Доводи апеляційної скарги про можливу безтоварність операції та реалізацію необлікованого ячменю виходять за межі предмета доказування в цій справі. У постанові від 30 квітня 2026 року у справі № 160/21238/24 Верховний Суд зазначив, що, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган "не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності", а предметом розгляду є "виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій". А отже, оцінка реальності операції на стадії реєстрації податкової накладної не здійснюється і може бути проведена лише за наслідками податкової перевірки. До того ж ці доводи внутрішньо суперечливі: предметом спірної операції є агентські послуги з пошуку покупця кукурудзи, а не продаж ячменю, про реалізацію якого матеріали справи жодних відомостей не містять.
Безпідставними є й доводи апелянта про втручання суду першої інстанції у дискреційні повноваження контролюючого органу. Дискреція передбачає право органу обрати одне з кількох однаково правомірних рішень. За встановленої неправомірності відмови та відсутності законодавчих перешкод для реєстрації податкової накладної у контролюючого органу не залишається кількох правомірних варіантів поведінки – правомірним є лише зареєструвати таку накладну. У постанові від 30 квітня 2026 року у справі № 160/21238/24 Верховний Суд визнав, що за таких обставин "належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є саме зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні датою їх подання на реєстрацію". А отже, зобов`язавши Державну податкову службу України зареєструвати спірну податкову накладну датою її фактичного подання, суд першої інстанції обрав належний спосіб захисту і дискреційних повноважень контролюючого органу не підмінив.
Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції статей 90 і 242 Кодексу адміністративного судочинства України не знайшли підтвердження. Суд першої інстанції дослідив надані сторонами докази, встановив обставини, що мають значення для справи, і дав їм оцінку; незгода апелянта з результатами такої оцінки сама по собі про порушення норм процесуального права не свідчить.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Контролюючий орган правомірності оскарженого рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не довів.
Таким чином, суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, дав правильну правову оцінку спірним правовідносинам і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.
Відповідно до частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області – залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: О.О. Беспалов
Є.Д. Кравченко

(Повний текст постанови суду виготовлено 15 вересня 2026 року)