ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 500/1375/25 пров. № А/857/22052/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Запотічного І. І.
суддів - Довгої О. І., Шинкар Т. І.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року (суддя Баб`юк П.М., ухвалене в м. Тернополі) у справі № 500/1375/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якому просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення розміру щомісячної грошової виплати та відмови у проведенні перерахунку та доплати до пенсії щомісячної грошової виплати у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць) відповідно до Закону України від 27 липня 2022 року №2454-ІХ "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області провести з 10.02.2025 року перерахунок та доплату до пенсії щомісячної грошової виплати у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць) відповідно до Закону України від 27 липня 2022 року №2454-1Х "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян", з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в задоволенні позову.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 01.05.2024 отримує пенсію в разі втрати годувальника - ОСОБА_2 , згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Позивачу встановлено щомісячну грошову виплату для членів сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною. Дана грошова виплата виплачується у 50% розмірі.
Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок щомісячної грошової виплати відповідно до вимог Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць) та здійснити її доплату.
Разом з тим, за результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 21.02.2025 №1207-987/К-02/8-1900/25 повідомив позивача про те, що окрім нього пенсію у разі втрати годувальника отримують інші члени його сім`ї. Виплата встановлюється в розмірі мінімальної заробітної плати на всіх членів сім`ї та ділиться між ними порівну.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як визначено статтею 41 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію.
Як визначено ч.1 ст.1 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" цей Закон спрямований на створення належних умов для життєзабезпечення деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, та членів сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, шляхом встановлення їм щомісячної грошової виплати.
Положеннями ст.2 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" визначено, що до деяких категорій громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, належать особи, які брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України та: 1) яким, починаючи з 2014 року, присвоєно звання Герой України з врученням ордену "Золота Зірка"; 2) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом Богдана Хмельницького трьох ступенів; 3) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом "За мужність" трьох ступенів; 4) яких, починаючи з 2014 року, нагороджено орденом княгині Ольги трьох ступенів. До членів сім`ї загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, на яких поширюється дія цього Закону, належать: 1) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті особи, яка мала особливі заслуги перед Україною), які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої освіти, а також закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим, за умови що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення закладів освіти, але не більше ніж до досягнення ними 23 років, а діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні. Дія цього Закону не поширюється на осіб, діяння (дії або бездіяльність) яких були прямо чи опосередковано спрямовані, сприяли та/або сприяють державі-агресору, його збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, порушенню прав та свобод людини і громадянина, норм міжнародного гуманітарного права та стосовно яких набрав законної сили обвинувальний вирок суду України у зв`язку із вчиненням ними злочину проти основ національної безпеки України, вчиненням або сприянням вчиненню терористичного акту, втягненням у вчинення терористичного акту, публічними закликами до вчинення терористичного акту, створенням терористичної групи чи терористичної організації, фінансуванням тероризму, вчиненням злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військового злочину), злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" щомісячна грошова виплата деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною (далі - щомісячна грошова виплата), - це гарантована державою щомісячна грошова виплата, яка призначається і виплачується особам відповідно до цього Закону. Порядок призначення і виплати щомісячної грошової виплати та перелік документів, необхідних для її призначення, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Статтею 4 Закону України "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян" передбачено, що щомісячна грошова виплата виплачується з дня звернення за її призначенням: 1) особам, зазначеним у пункті 1 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі трьох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць); 2) особам, зазначеним у пункті 2 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць); 3) особам, зазначеним у пунктах 3 і 4 частини другої статті 2 цього Закону, - у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць); 4) членам сімей, зазначеним у частині третій статті 2 цього Закону, - у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць).
Так, порядок призначення і виплати щомісячної грошової виплати деяким категоріям громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною і брали безпосередню участь у захисті суверенітету та територіальної цілісності України, та членам сімей загиблих (померлих) громадян з числа осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 79 (далі - Порядок №79), відповідно до п.10 якого щомісячна грошова виплата призначається з дня звернення за її призначенням.
Пунктом 12 Порядку №79 визначено, що щомісячна грошова виплата виплачується за поточний місяць у грошовій формі. Особам, які отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), щомісячна грошова виплата виплачується разом з пенсією (щомісячним довічним грошовим утриманням) загальною сумою шляхом включення до відомостей (списків) на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання).
Відтак здійснивши аналіз вищенаведеного слідує, що щомісячна грошова виплата встановлюється для кожної пенсії в разі втрати годувальника, яка призначена відповідно до статті 36 Закону № 2262-XII.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що під час розгляду справи, відповідач не обґрунтував, з посиланням на положення чинного законодавства, правомірність встановлення розміру щомісячної грошової виплати пропорційно на кожного непрацездатного члена сім`ї, якому призначено зазначений вище вид пенсії.
Зважаючи на все наведене колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області щодо зменшення розміру щомісячної грошової виплати є протиправними, аз метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок і виплату щомісячної грошової виплати у розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня календарного року (із розрахунку на місяць) відповідно до Закону України від 27 липня 2022 року №2454-1Х "Про щомісячну грошову виплату деяким категоріям громадян", з урахуванням раніше виплачених сум.
Враховуючи наведене судом першої інстанції підставно повністю задоволено позов.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі №500/1375/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	Т. І. Шинкар