Справа №: 671/814/22

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року  м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Подіновської Г.В.,
за участю: секретарів судового засідання Краснай Л.П., Козак Г.А.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 
представника відповідачки ОСОБА_3 та третьої особи ПП «Аграрна компанія 2004»
Лозюка С.Ф.,
представника третьої особи СФГ «Личівка» Рудюка М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Селянське (фермерське) господарство «Личівка», Приватне підприємство «Аграрна компанія 2004» про скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення права власності на земельну ділянку,
встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію у Національній кадастровій системі земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,54га, кадастровий номер 6820984300:03:015:0003, що розташована за межами населених пунктів на території Волочиської міської ради, і яка належить на праві власності ОСОБА_3 , з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірна земельна ділянка була сформована в 2003 році та в процесі розпаювання земель колективної власності була передана у приватну власність батьку позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належала йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХМ №066317, виданого Волочиською РДА 14.07.2003.
Після смерті ОСОБА_4 належна йому земельна ділянка була успадкована матір`ю позивача ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.08.2006. Відповідно до вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_5 було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,54 га серії ЯГ №145097 від 23.10.2006. Зазначеній земельній ділянці у 2006 році було присвоєно кадастровий номер 6820984300:03:015:0007.
Крім того, під час розпаювання земель колективної власності мати позивача також отримала у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (земельний пай) площею 2,37 га, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХМ №066309, виданим 14.07.2003 Волочиською РДА. Кадастровий номер земельної ділянки у державному акті не зазначений. Вказана земельна ділянка зареєстрована у Національній кадастровій системі 04.02.2016 і їй присвоєно кадастровий номер 6820984300:03:015:0007, точно такий, як і кадастровий номер належної ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №145097 від 23.10.2006 земельної ділянки площею 2,54 га, успадкованої після смерті ОСОБА_4 . 
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач прийняв спадщину після смерті матері і приватним нотаріусом ОСОБА_6 20.10.2021 йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну матері земельну ділянку площею 2,37 га з кадастровим номером 6820984300:03:015:0007.
Разом з тим, у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,54 га, право власності на яку було посвідчено державним актом серії ЯГ №145097 від 23.10.2006, нотаріусом було відмовлено, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003 згідно відомостей Державного земельного кадастру належить ОСОБА_3 та передана нею в оренду Селянському фермерському господарству «Личівка». 
Позивач стверджує, що земельна ділянка площею 2,54 га з кадастровим номером 6820984300:03:015:0007 і земельна ділянка площею 2,54 га з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003 є однією і тією ж земельною ділянкою та вважає, що повторна державна реєстрація в Національній кадастровій системі за ОСОБА_3 належної ОСОБА_5 земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,54 га. та зміна кадастрового номера цієї ділянки є протиправною та такою, що порушує право власності позивача на успадковану земельну ділянку, тому просить суд визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003, належної відповідачці ОСОБА_3 
03.08.2022 до суду надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому представник відповідача зазначила, що Головне управління та його структурні підрозділи жодним чином не порушували прав позивача. У задоволенні позову просить відмовити.
17.08.2022 відповідачка ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому вказала, що правомірно набула право приватної власності на земельну ділянку площею 2,54 га з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за межами населених пунктів на території Волочиської міської ради, за межами населеного пункту Шмирки Хмельницького (Волочиського) району Хмельницької області. Вважає позовні вимоги незаконними та просить суд відмовити у їх задоволенні.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 17.07.2023 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Приватне підприємство «Аграрна компанія 2004», у користуванні якого на підставі договору оренди від 07.03.2023, укладеного між підприємством та ОСОБА_3 , перебуває спірна земельна ділянка.
Ухвалою суду від 18.10.2022 по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовим експертам Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. 
18.02.2024 до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судової земельно-технічної експертизи від №3705/3706/22-26 від 05.02.2024.
Ухвалою суду від 04.07.2024 по справі призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Власюку В.В. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 08.10.2024 апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Волочиського районного суду Хмельницької області від 04.07.2024 – без змін.
14.01.2025 до суду надійшло повідомлення про неможливість надання висновку №1205/024 від 13.01.2025. 
14.04.2025 до суду представник позивача подав до суду додаткові обґрунтування позовних вимог.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Рохов О.В. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідачки та третьої особи ПП «Аграрна компанія 2004» Лозюк С.Ф. проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_3 правомірно отримала спірну земельну ділянку. Також просив застосувати позовну давність.
Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Представник СФГ «Личівка» у підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, у судове засіданні не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації від 08.07.2003 №326/2003р «Про виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок громадянам власникам земельних часток (паїв) по Шмирківській сільській раді с.Личівка» ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,54 га, а ОСОБА_5 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 2,37 га на території Шмирківської сільської ради с. Личівка, що підтверджується копією вказаного розпорядження, додатком до нього та протоколом розподілу земельних часток (паїв) між громадянами, власниками сертифікатів на території Шмирківської сільської ради, с. Личівка Волочиського району Хмельницької області (т.1,а.с.194 зв., 195-197, 212-213).
Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вказана земельна ділянка, площею 2,54га (№181 в протоколі розподілу) була успадкована ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2006 №2929 (т.1 а.с.9,10).
Відповідно до зазначеного свідоцтва про право на спадщину на ім`я ОСОБА_5 Волочиською РДА 23.10.2006 року було видано державний акт на право власності на успадковану земельну ділянку серія ЯГ №145097 від 23.10.2006. Зазначеній земельній ділянці площею 2,54 га в 2006 році було присвоєно кадастровий номер 6820984300:03:015:0007(т.1 а.с.11-12).
Право власності ОСОБА_5 на земельну ділянку № НОМЕР_2 площею 2,37 га, отриману на підставі розпорядження Волочиської районної державної адміністрації від 08.07.2023№326/2003р (№180 в протоколі розподілу), посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 066309, виданим 14.07.2003 Волочиською РДА. Кадастровий номер земельної ділянки у державному акті не зазначений (т.1 а.с.13-14). 
З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 01.07.2021 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_5 , площею 2,37 га, зареєстрована у Національній кадастровій системі 04.02.2016 і їй присвоєно кадастровий номер 6820984300:03:015:0007, такий же, як і кадастровий номер земельної ділянки площею 2,54 га, належної ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №145097 від 23.10.2006, яка була успадкована після смерті ОСОБА_4 - 6820984300:03:015:0007 (т.1 а.с.38-40). 
Тобто, на підставі двох державних актів на право власності на землю: серія ХМ №066309 від 14.07.2003 року та серія ЯГ №145097 від 23.10.2006р матері позивача ОСОБА_5 на праві власності належали дві суміжні земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,54 га та 2,37 га. Вказані земельні ділянки мали кадастрові номери 6820984300:03:015:0007, розташовувались поряд та мали спільну межу довжиною 332,57 м. Суміжне їх розташування доводиться і протоколом розподілу земельних ділянок, де їхні порядкові номери №180 та №181 також розташовані поряд.
ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину і приватним нотаріусом Щербатюк Н.М. 20.10.2021 на ім`я позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на належну ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,37 га з кадастровим номером 6820984300:03:015:0007, яка належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 145097 від 23.10.2006 року (т.1 а.с.8,15-16).
Позивач стверджує, що у зазначеному свідоцтві про право на спадщину від 20.10.2021 нотаріусом було помилково вказано, що земельна ділянка, площею 2,37 га належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі Державного акта па право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 145097 від 23.10.2006, а в дійсності ж право власності спадкодавці ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,37 га було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ХМ № 066309 від 14.07.2003.
Разом з тим, у матеріалах спадкової справи №186/2020 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 міститься довідка Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 06.10.2021, згідно з якою у державному акті ЯГ № 145097, виданому ОСОБА_5 , допущена технічна помилка в площі 2,54 га замість 2,37 га. (т.3 а.с.229 зв.).
Суд вважає, що присвоєння двом суміжним земельним ділянкам одного й того ж кадастрового номеру - 6820984300:03:015:0007 є помилковим, оскільки кожній земельній ділянці в Національній кадастровій системі, згідно ст.16 ЗУ «Про Державний земельний кадастр», присвоюється окремий кадастровий номер.
Крім того, суд вважає помилковою зміну в Державному земельному кадастрі площі земельної ділянки, належної ОСОБА_5 згідно з державним актом ЯГ №145097, оскільки внаслідок такої зміни ОСОБА_5 формально стала власницею двох земельних ділянок площею 2,37 га, що суперечить іншим наявним у справі доказам.
З матеріалів спадкової справи також вбачається, що у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну спадкодавцю ОСОБА_5 на день смерті земельну ділянку площею 2.54 га, право власності якої на вказану ділянку було посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ № 145097 від 23.10.2006 року, приватним нотаріусом Щербатюк Н.М. позивачу було відмовлено з посиланням на те, що земельна ділянка з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003, згідно відомостей з Державного земельного кадастру, належить ОСОБА_3 та складає площу 2,54 га.
У судовому засіданні встановлено, що 06.06.2006 ОСОБА_3 звернулася до Волочиської райдержадміністрації з заявою, в якій просила виділити в натурі земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та видати державний акт на право приватної власності на землю як власнику сертифікатів від 03.03.1997 серія ХМ№0289132 та від 16.12.1999 серія ХМ №0388762. Бажані місця земельних ділянок поля 182 та 188 по колишнім КСП колгосп «Хлібороб» с. Личівка (т.1 а.с.63).
Розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації від 27.06.2006 №439/2006р «Про затвердження протоколу розподілу земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право власності на земельні ділянки спадкоємцю земельних часток (паїв) колишнього КСП «Хлібороб» с. Личівка» ОСОБА_3 виділено земельні ділянки № НОМЕР_3 площею 2,54 га та № НОМЕР_4 площею 2,55 га, що підтверджується копією вказаного розпорядження та додатком до нього (т.1,а.с.65 зв., 66 зв.).
В той же час, в матеріалах технічної документації, наданої ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на виконання ухвали суду від 18.07.2022, міститься протокол розподілу земельних часток(паїв)і погодженням меж між громадянами, власниками сертифікатів на території Шмирківської сільської ради Волочиського району Хмельницької області (без дати), підписаний сільським головою Панчуком М.Г. та Машталер В.В., згідно з яким ОСОБА_3 виділено земельні ділянки № НОМЕР_1 та №182 (т.1 а.с.75).
Згідно з довідкою Волочиського районного відділу Хмельницької регіональної філії ДП Центр ДЗК від 31.07.2006 вих №230500118 земельним ділянкам, власником яких є ОСОБА_3 , присвоєно номера 6820984300:03:015:0003 та 6820984300:03:015:0004 (т.1 а.с.76 зв.).
30.08.2006 ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ№145124 на право власності на земельну ділянку площею 2,54 га, кадастровий номер 6820984300:03:015:0003, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Волочиської міської ради Хмельницького району Хмельницької області. На плані меж вказана земельна ділянка позначена за №181 (т.1 а.с. 91).
10.12.2010 року між ОСОБА_3 та СФГ “Личівка” в особі голови Рудюка М.С. укладено договір оренди земельної ділянки кадастровий номер 6820984300:03:015:0003, який зареєстрований 14.12.2010 у Волочиському районному відділі ХРФ.
Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 27.10.2022 у справі 671/238/22 вказаний договір розірвано.
З 07.03.2023 спірна земельна ділянка перебуває у користуванні Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на підставі договору оренди від 07.03.2023, укладеного між підприємством та ОСОБА_3 .
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.14 Конституції України, ч.2 ст.373 ЦК України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.321 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України встановлено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899-15) право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, свідоцтво про право на спадщину (ст. 2 Закону № 899-15).
Згідно пункту 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Відповідно до ст.3 Закону № 899-15 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).
За змістом ст. 5 Закону № 899-15 сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай).
Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону № 899-15 розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).
Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.
Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.
Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).
Отже, саме протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затверджений відповідною районною державною адміністрацією і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та видачі державних актів на право власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).
З матеріалів справи вбачається, що розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації від 08.07.2003 №326/2003р ОСОБА_4 передано у власність земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 2,54 га, а розпорядженням Волочиської районної державної адміністрації від 27.06.2006 №439/2006р ОСОБА_3 виділено земельні ділянки № НОМЕР_3 площею 2,54 га та № НОМЕР_4 площею 2,55 га.
На момент державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,54 га з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003 (№181), власником якої є ОСОБА_3 , право власності на зазначену земельну ділянку вже належало ОСОБА_5 , яка успадкувала вказану ділянку після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, державна реєстрація спірної земельної ділянки за ОСОБА_3 здійснена незаконно. 
Згідно з ч.10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Відповідно до ч. 13 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Аналогічну норму містить частина 10 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр».
Отже, з огляду на незаконність державної реєстрації спірної земельної ділянки, реєстрації речових прав за ОСОБА_3 в Державному земельному кадастрі, на підставі ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, належним способом захисту інтересів позивача є звернення з вимогою про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6820984300:03:015:0003. 
Щодо строку позовної давності суд зазначає наступне.
Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Про те, що власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_3 , позивачу ОСОБА_1 стало відомо з листа нотаріуса від 15.07.2021 №216/02-14, до суду з даним позовом він звернувся 20.06.2022.
Отже, суд вважає, що строк позовної давності позивачем не пропущено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом з тим, оскільки відповідачка ОСОБА_3 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судовий збір в розмірі 992,40 грн. компенсувати позивачу ОСОБА_1 за рахунок держави.
Крім того, позивачу ОСОБА_1 слід повернути зайво сплачений судовий збір у сумі 1007,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.
Визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію у Національній кадастровій системі земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,54 га, кадастровий номер 6820984300:03:015:0003, що розташована за межами населених пунктів на території Волочиської міської ради, і яка належить на праві власності ОСОБА_3 з одночасним припиненням права власності ОСОБА_3 на вказану земельну ділянку.
Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, сплачений відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 0.0.2579455632.1 від 17.06.2022 судовий збір у сумі 992,40 грн. 
Повернути ОСОБА_1 зайво сплачений відповідно до квитанції «ПРИВАТБАНК» 0.0.2579455632.1 від 17.06.2022 судовий збір у сумі 1007,60 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи: 
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) 
відповідачі: 
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, код в ЄДРПОУ 39767479, місцезнаходження: 29016, м. Хмельницький, вул. Інститутська, 4/1;
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:
Селянське (фермерське) господарство «Личівка», код в ЄДРПОУ 31443539, місцезнаходження: 31231, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Личівка;
Приватне підприємство «Аграрна компанія 2004», код в ЄДРПОУ 33007579, місцезнаходження:31222, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Попівці, вул. Шкільна, 34А.
Повне рішення складено 03.08.2026.

Суддя: Г.В.Подіновська