СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 серпня 2026 року Справа № 480/5817/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/5817/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Роменська виправна колонія (№ 56)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Роменська виправна колонія (№ 56)" (далі - відповідач, ДУ "Роменська ВК (№ 56)"), в якій просить:
- визнати протиправними дії Державної установи "Роменська виправна колонія (№ 56)" щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в повному обсязі встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, додаткової щомісячної винагороди за період з 24.02.2022 до 07.07.2022 у розмірі 30 000 гривень щомісячно;
- зобов`язати Державну установу "Роменська виправна колонія (№ 56)" нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, за період з 24.02.2022 до 07.07.2022 у розмірі 30 000 гривень щомісячно, враховуючи раніше проведенні виплати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в ДУ "Роменська ВК (№ 56)", проте, всупереч приписів постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, не отримав в повному обсязі додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн щомісячно, починаючи з 24.02.2022 до 07.07.2022.
На переконання позивача, враховуючи приписи статті 58 Конституції України, якими встановлений принцип незворотності нормативно-правових актів у часі, у період з 24.02.2022 до 07.07.2022 відповідач зобов`язаний був виплачувати додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, у фіксованому розмірі в сумі 30000, 00 грн щомісячно.
Крім того, позивач зауважив на тому, що лист Міністерства юстиції України № 22-88/5.1/24-22 від 22.05.2022, яким керувався відповідач при виплаті додаткової винагороди, не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки не є нормативним актом, не породжує прав та обов`язків у суб`єктів правовідносин, на яких він спрямований та носить лише роз`яснювальний характер.
Ухвалою суду від 24.07.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.
Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач подав відзив, в якому представник відповідача зазначив, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, позивачу була нарахована і виплачена додаткова винагорода в сумі 30000, 00 грн щомісячно пропорційно фактичній кількості годин несення служби за період з 24.02.2022 до 31.05.2022.
Відповідач звернув увагу на те, що підстави для нарахування і виплати згаданої додаткової винагороди після 01.06.2022 відсутні, оскільки відповідно до наказів Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Роменська територіальна громада не входила до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Крім того, представник відповідача звернув увагу на те, що за змістом рішення Конституційного Суду України № 5-р(І)/2019 від 12.07.2019, акти законодавства застосовуються до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акту законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування.
У зв`язку з цим, відповідач вважає, що доводи позивача про відсутність підстав для застосування до спірних правовідносин змін, внесених до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, є необґрунтованими.
Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача і просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що наказом ДУ "Роменська виправна колонія (№ 56)" № 66/ОС-25 від 20.05.2025 (по особовому складу) позивача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" (а. с. 9).
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 31.05.2025 з проханням нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду за період з 24.02.2022 до 07.07.2022, передбачену постановою КМУ № 168 (а. с. 10).
ДУ "Роменська виправна колонія (№ 56)" листом № 4/1730 від 24.06.2025 повідомила, що позивачеві відповідно до фактичної кількості годин несення служби, зазначеної в табелях обліку робочого часу нараховано додаткову винагороду:
- за період з 24.02.2022 до 28.02.2022 у розмірі 1160,71 грн за 26 год. несення служби;
- за період з 01.03.2022 до 31.03.2022 у розмірі 8064,52 грн за 200 год. несення служби;
- за період з 01.04.2022 до 25.04.2022 у розмірі 6666,67 грн за 160 год. несення служби;
- за період з 26.04.2022 до 30.04.2022 у розмірі 1666,67 грн за 40 год. несення служби;
- за період з 01.05.2022 до 31.05.2022 у розмірі 8629,03 грн за 214 год. несення служби.
Кошти виплачені (за вирахуванням військового збору) згідно платіжного доручення № 498 від 26.05.2022 в сумі 15653,52 грн та платіжного доручення № 755 від 09.08.2022 – 9965,37 грн.
Таким чином, зобов`язання державної установи щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за період з 24.02.2022 до 01.06.2022, виконано в повному обсязі.
Вважаючи, протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачеві додаткової винагороди у повному розмірі, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку спірним правовим відносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV), відповідно до частини четвертої статті 21 якого, особи рядового і начальницького складу та працівники кримінально-виконавчої служби, а також члени їхніх сімей знаходяться під захистом держави, їх безпека, честь і гідність охороняються законом.
Відповідно до частини другої статті 23 Закону № 2713-IV, умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.
Частиною п`ятою статті 23 Закону № 2713-IV передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (набрала чинності 01.03.2018) (далі - Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Пунктами 2 і 3 Постанови № 704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.
З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України Міністерством юстиції України 28.03.2018 наказом № 925/5 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України (далі - Порядок № 925/5).
Пункт 3 Порядку № 925/5 передбачає, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: допомога для оздоровлення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої було встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щ о м і с я ч н о (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з пунктом 5 Постанови № 168 остання набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Згодом Постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 до Постанови № 168 внесені зміни, відповідно до яких абзац перший пункту 1 після слів "та поліцейським" доповнено словами, "а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка"".
При цьому, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 передбачено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Надалі, п о с т а н о в о ю Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 до Постанови № 168 в н е с е н і зміни, якими в абзаці першому пункту 1 слова "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка" з а м і н е н о словами "які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)".
Крім того, зазначеною Постановою № 754 від 01.07.2022 внесені зміни щодо порядку виплати додаткової винагороди, а саме: після слова "щомісячно" доповнено словами "(крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць)".
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.06.2022.
Ця постанова № 754 від 01.07.2022 набрала чинності 08.07.2022.
Судовим розглядом встановлено, що позивач у період з 24.02.2022 до 21.05.2025 проходив службу в Державній установі "Роменська виправна колонія (№ 56)".
Спірним у цій справі є період з 24.02.2022 до 07.07.2022. При цьому у цей період була чинна Постанова №168 у редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022, якими з 24.02.2022 передбачено право особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", на виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щ о м і с я ч н о.
Суд звертає увагу на те, що згідно Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 № 204-р, Програма "єПідтримка" поширюється на Сумську область.
Отже, з 24.02.2022 до 07.07.2022 (тобто до дати набрання чинності постановою № 754 від 01.07.2022) позивач набув право на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно, встановленої Постановою № 168, оскільки проходив службу в межах адміністративно-територіальної одиниці (Сумська область), на території якої надавалася допомога в рамках Програми "єПідтримка".
Матеріалами цієї справи підтверджується, що позивачу проводилось нарахування додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, зокрема, у період з 24.02.2022 до 31.05.2022 (а. с. 12), а саме:
- за період з 24.02.2022 до 28.02.2022 у розмірі 1160,71 грн за 26 год. несення служби;
- за період з 01.03.2022 до 31.03.2022 у розмірі 8064,52 грн за 200 год. несення служби;
- за період з 01.04.2022 до 25.04.2022 у розмірі 6666,67 грн за 160 год. несення служби;
- за період з 26.04.2022 до 30.04.2022 у розмірі 1666,67 грн за 40 год. несення служби;
- за період з 01.05.2022 до 31.05.2022 у розмірі 8629,03 грн за 214 год. несення служби.
Тобто додаткова винагорода позивачу виплачувалась, проте не у розмірі 30000,00 грн щомісячно, а у розмірі відповідно до фактично відпрацьованого часу.
При цьому відповідачем взагалі не нараховувалась додаткова винагорода за період з 01.06.2022 до 07.07.2022 .
Відповідач обґрунтовуючи свою позицію посилається на введення в дію 01.06.2022 Постанови Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, якою внесені зміни до Постанови № 168, та введення в дію з 24.02.2022 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793, якою також внесені зміни до Постанови №168.
Дійсно п о с т а н о в о ю Кабінету Міністрів України № 754 від 01.07.2022, яка набрала чинності 08.07.2022, до Постанови № 168 в н е с е н і зміни, якими змінено умови та порядок виплати отримання спірної винагороди, зокрема, вже передбачено право на її отримання лише тим особам, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) та у розмірі 30000 грн пропорційно часу проходження служби (в розрахунку на місяць).
Також, додатково постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793, яка набрала чинності 19.07.2022, внесено зміни до пункту 1 Постанови № 168, а саме у пункті 1: 1) в абзаці першому слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінити словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 встановлено, що ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Відповідач з посиланням на вказані постанови, у відзиві додатково зазначає, що відповідачем також було враховано лист з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 25.05.2022 № 22-88/5.1/5.1/24-22, який передбачав визначення розміру додаткової винагороди пропорційно фактичному часу несенню служби (а. с. 25).
Однак суд звертає увагу відповідача на те, що листи Міністерства юстиції України та Північно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції не містять норм права та не можуть бути покладені в основу вирішення правовідносин між позивачем та відповідачем. Надані у листах роз`яснення мають рекомендаційний характер, а застосуванню до спірних правовідносин підлягає Постанова № 168, у відповідній редакції, що діяла на час їх виникнення.
Щодо внесених постановою Кабінетом Міністрів України № 754 від 01.07.2022 змін (які набрали чинності 07.07.2022) до Постанови № 168, та постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 (які набрали чинності 19.07.2022), якими визначено виплату додаткової винагороди пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць, суд враховує принцип незворотності дії в часі законів та інших правових актів та зазначає наступне.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Єдиний виняток з цього правила, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Втім у цьому випадку справа не стосується відповідальності позивача, цей спір пов`язаний з виплатою грошового забезпечення особі, відтак в період роботи позивача в період з 24.02.2022 до 07.07.2022 (включно, тобто до набрання чинності 08.07.2022 постановою Кабінетом Міністрів України № 754 від 01.07.2022) діяла норма пункту Постанови № 168 в наступній редакції: на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби). Тобто зазначена норма передбачала обов`язок відповідача обрахунку грошової винагороди саме виходячи із розміру 30000 гривень щомісячно.
За приписами частини третьої статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Суд зазначає, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн на місяць, передбаченому постановою № 168 у первинній редакції.
Аналогічне тлумачення змісту постанов КМУ № 168, № 754 та № 793 наведене, зокрема, в постанові Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2024 року у справі № 200/4975/22, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Отже, застосовуючи сформований у подібних правовідносинах Верховним Судом підхід щодо застосування положень пункту 1 Постанови № 168, про те, що до 07.07.2022 (включно) (до дати набрання 08.07.2022 чинності постановою № 754 від 01.07.2022) позивач набув право на отримання додаткової щомісячної винагороди у розмірі 30000 грн, встановленої Постановою № 168 (у редакції від 22.03.2022), - у зв`язку з несенням служби в установі, що розташована в межах адміністративно-територіальної одиниці, на території якої надавалася допомога в рамках Програми "єПідтримка", у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо доводів представника відповідача про пропущення позивачем строків звернення з цим позовом до суду, суд вказує, що спірним періодом у цьому спорі позивач визначає період з 24.02.2022 до 07.07.2022. Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 - у спірний в цьому позові період) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Натомість, після цієї дати, строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Вказане підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23. Відтак, спірний за цим позовом період з 24.02.2022 до 07.07.2022 визначався за нормами, чинними у цей період, та не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, а тому строк звернення з цим позовом до суду, встановлений частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, позивачем не пропущений, у зв`язку з чим суд не бере до уваги вказані вище доводи представника відповідача.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державна установа "Роменська виправна колонія (№ 56)" (вул. Вишнева, буд. 19, с. Перехрестівка, Роменський район, Сумська область, 42073, код ЄДРПОУ 08565078) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Державної установи "Роменська виправна колонія (№ 56)" щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000,00 грн щомісячно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 24.02.2022 до 07.07.2022.
Зобов`язати Державну установу "Роменська виправна колонія (№ 56)" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, в розмірі 30000,00 грн щомісячно за період з 24.02.2022 до 07.07.2022, з урахуванням виплачених сум. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.08.2026.

Суддя   І.Г. Шевченко