РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | справа № 580/13796/25
| м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Орленко В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
15.12.2025 року ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати Свідоцтво про хворобу 488/НГУ від 23.05.2025 року в частині визначення причинно-наслідкового зв`язку захворювання ОСОБА_2 , оскільки такий висновок не відповідає фактичним умовам проходження військової служби та його безпосередній участі у бойових діях із захисту Батьківщини;
- зобов`язати Державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Черкаській області» (далі – Відповідач) повторно розглянути матеріали медичного огляду та визначити захворювання як таке, що пов`язане із захистом Батьківщини, з урахуванням наявних доказів.
В обґрунтування вимог зазначено, що Свідоцтво про хворобу ОСОБА_2 488/НГУ від 23.05.2025 року видане Відповідачем є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки містить формальний висновок щодо причинного зв`язку захворювання останнього, який не відображає реальної інтенсивності та небезпечності умов його військової служби, що зумовило звуження юридичної кваліфікації та призвело до невірного визначення причинного зв`язоку захворювання. Невірне визначення причинного зв`язку захворювання порушує права та інтереси Позивача, як члена сім`ї померлого військовослужбовця. 
Ухвалою від 16.12.2025 року суддею Орленко В.І. відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник Відповідача позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов в якому зазначив, що Свідоцтво про хворобу 488/НГУ від 23.05.2025 року є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки відповідно до медичних документів основний клінічний діагноз - онкологічне захворювання IV стадії був діагностований ОСОБА_2 03.04.2025 року. Натомість, медичні документи, що підтверджують виникнення захворювання саме в періоди коли ОСОБА_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України - з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 31.05.2024 по 25.09.2024, з 05.02.2025 по 12.02.2025 до М(ВЛ)К не надавалися, відсутні такі докази і в матеріалах справи. Додатково зазначено, що враховуючи діагноз та характер захворювання (стадія IV з метастатичними ураженнями, EGOG 4), такий стан пацієнта не може виникати раптово та має тривалий період. Тому, безпосереднє перебування в районі проведення бойових дій у вищезазначені періоди, не є підстав для встановлення причинного зв`язку захворювання, а саме: «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Черкаси на базі Черкаського обласного онкологічного диспансеру внаслідок тяжкого онкологічного захворювання IV стадії.
23.05.20025 року за направленням командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 Відповідачем було проведено медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_2 . За результатами огляду складено Свідоцтво про хворобу 488/НГУ, яким встановлено діагноз та винесено постанову військово-лікарської комісії (ВЛК) про причинний зв`язок захворювання з наступним формулюванням: «Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби».
Вважаючи, що при визначенні причинного зв`язку захворювання медичною комісією було зроблено неповний та юридично неправильний висновок, який не відображає реальних обставин проходження служби та характеру виконуваних завдань, що зумовило звуження юридичної кваліфікації та призвело до невірного визначення причинного зв`язку захворювання, це спонукало звернутись з відповідним позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Указом Президента України від 24.02.2022 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України було введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 2232-XII (в редакції на час виникнення правовідносин) (далі - Закон 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Статтею 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Так, слід зазначити, що медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» в своїй роботі керується «Положенням про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС» затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04. 2017 року 285 (в редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 19.03.2025 191) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 року за 559/30427 (далі – Положення 285).
Згідно пункту 2, підпункту 4 Розділу І Положення 285, одним із основних завдань М(ВЛ)К є визначення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), що спричинили смерть (загибель) поліцейських, військовослужбовців, колишніх поліцейських, осіб, звільнених з військової служби, колишніх осіб рядового і начальницького складу.
Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу VIII Положення 285, за результатами лікарської (військоволікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв). 
Рішення (постанови) М(ВЛ)К щодо військовослужбовців приймаються станом на дату їх медичного огляду.
Відповідно до пунктів 14, 15 Розділу III Положення 285, кожен лікар - член М(ВЛ)К вносить до Акта медичного огляду анамнестичні та об`єктивні дані, діагноз виявлених захворювань, поранень (контузій, травм, каліцтв), робить власний висновок щодо придатності особи до служби. За необхідності особа, яка проходить медичний огляд, направляється лікарем М(ВЛ)К до лікарів інших спеціальностей та на додаткові обстеження для обґрунтування діагнозу. У разі виникнення необхідності в уточненні діагнозу захворювання, поранення (контузії, травми, каліцтва) чи їх наслідків М(ВЛ)К може запропонувати особі амбулаторне або стаціонарне обстеження в ЗОЗ МВС.
Відповідно до постанови КМУ «Деякі питання проведення військово-лікарської експертизи» від 07.03.2025 р 270 на період воєнного стану на території України та протягом року з дня його припинення або скасування медичний огляд військовослужбовців Державної прикордонної служби, Національної гвардії проводиться військово-лікарськими, медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, Державної прикордонної служби, закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії, а також при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, за результатами якого на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, таблиці додаткових вимог до стану здоров`я, наведених у додатках 1-3 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони від 14 серпня 2008 р. 402 (далі - Положення 402), такими комісіями приймаються постанови (рішення) у формулюваннях передбачених пунктом 20.3 глави 20 та пунктами 21.5, 21.6 глави 21 розділу ІІ зазначеного Положення 402.
Причинний зв`язок у формулюванні «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» встановлюється у випадках, коли воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності (абзац 1 підпункту пункту 21.5 глави 21 Розділу II Положення 402).
Так, матеріалами справи встановлено, що 23.05.2025 медична (військово-лікарська) комісія ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області», за направленням командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , здійснила медичний огляд військовослужбовця ОСОБА_2 , 1970 р.н,. та відповідно до свідоцтва про хворобу 488/НГУ встановила діагнози, зокрема онкологічне захворювання у зв`язку з чим винесла постанову про причинний зв`язок захворювання, а саме: «Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби».
Слід зазначити, що відповідно до підпункту "д" пункту 21.5 глави 21 розділу II «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» приймаються якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, в період перебування в місцях несвободи, у разі встановлення факту позбавлення особистої свободи державою-агресором, її органами, підрозділами, формуваннями, іншими утвореннями у зв`язку із захистом державного суверенітету, незалежності, територіальної цілісності і недоторканності України внаслідок збройної агресії проти України, або коли захворювання, яке виникло до цього, у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби».
Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України виданої командиром військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 19.05.2025 2075, солдат ОСОБА_2 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України в період з 01.11.2023 по 30.11.2023, з 31.05.2024 по 25.09.2024, з 05.02.2025 по 12.02.2025 в с.Спірне Бахмутського району Донецької області, с.Надія Сватівського району Луганської області.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 , було діагностовано онкологічне захворювання — IV стадія, внаслідок якого військовослужбовець помер, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №712 від 02.06.2025 року.
Водночас для встановлення правового статусу «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», а не «Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби», підпункт «д» пункту 21.5 Положення 402 вимагає імперативного підтвердження факту виникнення хвороби безпосередньо у період виконання зазначених бойових завдань, або підтвердження того, що вже існуюче захворювання у ці періоди прогресувало до ступеня непридатності. 
У постанові Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 16.06.2026 у справі №620/10029/24 у виснував (п.62): «4. Смерть військовослужбовця внаслідок захворювання не виключає можливості призначення одноразової грошової допомоги, якщо за медичними документами встановлено, що така смерть, незалежно від безпосереднього клінічного механізму її настання, перебуває у причинному зв`язку з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими за обставин, визначених пунктом 2 Постанови № 168. 
5. За відсутності підстав для застосування пункту 2 Постанови № 168 питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги вирішується відповідно до положень Закону № 2011-XII та Порядку № 975, з урахуванням установлених ними підстав та умов надання відповідних соціальних гарантій».
63. Застосовуючи ці висновки в контексті обставин справи, Суд бере до уваги, що причиною смерті ОСОБА_5 була гостра печінково-ниркова недостатність, а згідно з висновком Центральної військово-лікарської комісії захворювання та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.
64. Саме по собі встановлення зв`язку захворювання та причини смерті із захистом Батьківщини не означає, що така смерть є загибеллю у розумінні абзацу першого пункту 2 Постанови № 168. За чинного законодавства поняття «загибель» має самостійне юридичне значення і не охоплює кожен випадок смерті військовослужбовця в період дії воєнного стану чи при виконанні обов`язків військової служби.
65. Водночас суди не встановили та матеріали справи не містять доказів причинного зв`язку смерті ОСОБА_5 з пораненням (контузією, травмою чи каліцтвом), отриманими під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні заходів із національної безпеки і оборони.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази, суд констатує, що Позивачем не надано, а матеріали справи не містять жодного належного, допустимого та достовірного доказу (медичних висновків, експертиз, первинних медичних документів за періоди перебування на фронті), які б свідчили, що онкологічне захворювання ОСОБА_2 виникло саме під час безпосереднього виконання завдань із захисту Батьківщини у визначені проміжки часу, або що воно, виникнувши раніше та у зазначені періоди служби досягло такого розвитку, що призвело до непридатності до військової служби.
Сам по собі факт діагностування хвороби 02.05.2025 (поза межами періодів безпосереднього виконання бойових завдань) та наявне формулювання «Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби» за відсутності інших медичних і профільних доказів не є автоматичною підставою для кваліфікації хвороби за підпунктом «д» пункту 21.5 Положення 402. 
В даному випадку ключова обставина, з якою закон пов`язує можливість визначення причинного зв`язку хвороби із захистом Батьківщини, не підтверджена матеріалами справи.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Решта доводів Позивача та його представника висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують та не змінюють. 
Керуючись статтями 2, 5-16, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Судові витрати не розподіляються.
Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».
Копію рішення направити сторонам справи.

Рішення складене та підписане 09.09.2026.

Суддя | Валентина ОРЛЕНКО