В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1271/26
Провадження №1-кп/338/129/26
14 вересня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 12026091120000125 від 08 липня 2026 року, за обвинуваченням 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження селище Солотвин Богородчанського району Івано-Франківської області, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого (м.т. НОМЕР_1 ),
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 
В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що на початку червня 2025 року, ОСОБА_3 через невстановлений Телеграм канал придбав стартово-сигнальний (шумовий) пістолет марки «BLOW» моделі «MINI9», № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К., який у подальшому перевіз до місця свого проживання, що по АДРЕСА_2 .
Надалі, наприкінці квітня 2026 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_3 виник умисел на незаконну переробку вказаного стартово-сигнального пістолета з метою його подальшого зберігання для особистого використання.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні гаража, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, самовільно, за допомогою наявних у нього інструментів, здійснив переробку зазначеного стартово-сигнального пістолета, шляхом втручання у конструкцію його ствола, внаслідок чого пістолет втратив своє первинне цільове призначення та набув властивостей 9-мм гладкоствольної короткоствольної самозарядної вогнепальної зброї, придатної для здійснення пострілів патронами калібру 9 мм Р.А.К. роздільного спорядження.
Крім того, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та те, що перероблений ним пістолет марки «BLOW» моделі «MINI9», № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К., набув властивостей вогнепальної зброї, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання зброї, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (зі змінами та доповненнями), незаконно зберігав зазначену вогнепальну зброю за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу до 17.07.2026.
В подальшому, 17.07.2026 о 12 год 04 хв, працівниками поліції відділення поліції №2 (селище Богородчани) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено пістолет марки «BLOW» моделі «MINI9», № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К.
Вилучена гладкоствольна короткоствольна самозарядна вогнепальна зброя є пістолетом, придатним для стрільби, виготовленим, шляхом саморобної переробки стартово-сигнального пістолета «BLOW» моделі «MINI9», № НОМЕР_2 , призначеним для стрільби боєприпасами роздільного спорядження із використанням металевої кулі калібру 8,7 мм та шумового патрона калібру 9 мм Р.А.К., патронами ударно-травматичної дії пістолетними патронами кал. ОСОБА_5 , газовими і шумовими (9мм Р.А.Knall).
Вказану вогнепальну зброю ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263^1 та ч.1 ст. 263 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263^1 та ч.1 ст. 263 КК України, визнав повністю та пояснив, що він в червні 2025 року, придбав через телеграм-магазин "Сувенір" стартово-сигнальний пістолет «BLOW» моделі «MINI9», № НОМЕР_2 , призначений для стрільби холостими боєприпасами. Холості набої до пістолету він не вистрілював. Захотів переробити пістолет на вогнепальну зброю здатну стріляти травматичними боєприпасами, тому він, затиснув в тисках пістолет та розсвердлив його ствол, в результаті чого стартово-сигнальний пістолет став вогнепальною зброєю. Він усвідомлював вчинення неправомірних дій, планував використовувати пістолет на випадок необхідності самозахисту своєї родини, для чого придбав травматичні набої. Щиро розкаюється. Просив суворо не карати.
Обвинувачений підтвердив, що зміст обвинувачення йому зрозумілий, фактичні обставини він сприймає правильно, свою позицію висловлює добровільно, без примусу, погроз або обіцянок, усвідомлює значення повного визнання винуватості та наслідки розгляду провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.
Суд переконався у добровільності та усвідомленості такої позиції, у тому, що ОСОБА_3 правильно розуміє зміст неоспорюваних обставин, а також роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати в апеляційному порядку ті фактичні обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких суд визнав недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження не оспорювалися, а заперечень проти визначення скороченого обсягу дослідження доказів не надходило, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих неоспорюваних обставин, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням відомостей, необхідних для вирішення питань про покарання, процесуальні витрати, речовий доказ та інші наслідки вироку.
Суд наголошує, що застосування ч. 3 ст. 349 КПК України не означає автоматичного визнання доведеним обвинувачення лише через зізнання особи. Суд оцінює визнання винуватості в сукупності з характером пояснень обвинуваченого, їх відповідністю суті пред`явленого обвинувачення, відсутністю внутрішніх суперечностей, добровільністю процесуальної позиції та відсутністю будь-якого реального спору щодо фактичних обставин. За результатами такої перевірки суд не встановив обставин, які б ставили під сумнів фактичну основу обвинувачення чи свідчили про самообмовляння, примус або неправильне розуміння ОСОБА_3 змісту пред`явленого обвинувачення.
Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю. 
Зокрема, установлені обставини свідчать, що ОСОБА_3 умисно, без передбаченого законом дозволу, шляхом конструктивної переробки стартово-сигнального пістолета створив предмет, який набув властивостей придатної для стрільби вогнепальної зброї, яку в подальшому зберігав без передбаченого законом дозволу.
Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263^1 та ч.1 ст. 263 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, відомості, що характеризують особу ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України інкриміновані обвинуваченому діяння відносяться до тяжких злочинів.
Оцінюючи ступінь тяжкості конкретно вчиненого, суд ураховує, що протиправні дії стосувалися одного предмета зброї, ОСОБА_3 не лише зберігав його, а власноруч здійснив конструктивне втручання, внаслідок якого стартово-сигнальний пістолет набув властивостей придатної до стрільби вогнепальної зброї. Така поведінка створює ризик для громадської безпеки через появу в неконтрольованому обігу саморобно переробленої вогнепальної зброї.
Разом із тим матеріали наданого провадження не містять відомостей про застосування цієї зброї для насильства щодо людей, її збут чи передачу іншим особам, потерпілі у провадженні відсутні, матеріальної шкоди кримінальними правопорушеннями не заподіяно.
ОСОБА_3 , не одружений, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, неофіційно працює в ритуальній службі, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, перебуває на обліку військово-зобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації видно, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк і він не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, правдиво розповів про всі відомі йому обставини вчинених кримінальних правопорушень, критично оцінює свою протиправну поведінку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ зазначає, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненні злочину, сприяв його розкриттю, позитивно характеризується за місцем проживання, а також позицію державного обвинувача, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263-1 та ч.1 ст. 263,70 КК України у виді позбавлення волі.
Вирішуючи питання про можливість застосування ст. 75 КК України, суд виходить із того, що остаточно призначене ОСОБА_3 покарання не перевищує п`яти років позбавлення волі, а кримінальні правопорушення, за які його засуджено, не належать до передбачених законом випадків, у яких звільнення від відбування покарання з випробуванням виключене.
Самої формальної можливості застосувати ст. 75 КК України недостатньо. Суд має дійти переконливого висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання з огляду на тяжкість діянь, дані про особу та інші обставини провадження.
На користь такого висновку свідчить сукупність установлених обставин: ОСОБА_3 раніше не судимий; вчинив кримінальні правопорушення щодо одного предмета; матеріали наданого провадження не містять відомостей про збут чи передачу цієї зброї іншим особам або її застосування проти людей; потерпілих та матеріальної шкоди немає; він повністю визнав винуватість, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень; обтяжуючих обставин не встановлено; має на утриманні малолітню дитину.
Ці дані дають підстави для обґрунтованого прогнозу, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства за умови здійснення пробаційного контролю та виконання ним установлених законом обов`язків. Іспитовий строк тривалістю один рік є достатнім і пропорційним.
За таких обставин суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням на один рік з покладенням обов`язків, передбачених пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Призначення саме такого покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку, визначеному ст.100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 174, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3 850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн 88 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової балістичної експертизи № СЕ-19/109/26/10175-БЛ від 22 липня 2026 року.
Речовий доказ: пістолет марки «BLOW» моделі «MINI9», № НОМЕР_2 , калібру 9 мм P.A.K., який унаслідок саморобної конструктивної переробки набув властивостей вогнепальної зброї, - конфіскувати та знищити.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано..

Суддя ОСОБА_1