ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 639/3054/25
Номер провадження 22-ц/818/1267/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Візіра О.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача адвоката Зарубіна Є. В.,
представника ХМР Безродної І. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2025 року в складі судді Рубіжного С.О. по справі № 639/3054/25 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківводоканал», про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа: Комунальне підприємство «Харківводоканал», про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.
Позовна заява мотивована тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . У дворі цього житлового будинку розташовано низку господарських споруд (дерев`яні сараї), які використовувались мешканцями будинку. Розміщені сараї відповідають Генеральному плану забудови, розробленому в 1955 році.
Вказав, що він понад 40 років постійно користувався однією із господарських споруд -дерев`яним сараєм, плата за користування яким заносилась до квитанцій за комунальні послуги, неодноразово звертався до органів міської ради щодо приватизації сараю, проте йому було повідомлено, що допоміжні приміщення (кладовки, сараї та ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Незважаючи на те, що ніяких документів на допоміжні приміщення після приватизації житла у нього не було, він, як і інші мешканці, продовжував користуватися своїм сараєм, як це склалося історично.
У 2020 році на виконання припису начальника дільниці № 66 Новобаварського району КП "Жилкомсервіс" були проведені відповідні роботи щодо приведення сараю у належний технічний стан, він замовив металоконструкцію з профільної труби та профнастилу, яку було фактично встановлено всередину сараю.
Зазначив, що у серпні 2021 року на підставі рішення Харківської міської ради сарай було протиправно демонтовано без його попередження та в його відсутність, чим порушено його право на мирне володіння майном.
Крім того, під час демонтажу сараю було також здійснено незаконне проникнення до нього, що свідчить про порушення ст. 30 Конституції України, якою кожному гарантується недоторканність житла та іншого володіння особи. При цьому, було незаконно вилучено та вивезено майно, яке знаходилось в сараї, а саме: будівельні матеріали (більше 100 штук цегли плюс половинки, 3 мішки піску), вживаний листовий метал (загальною вагою близько 150 кг), більше десятка дошок різного розміру, балка довжиною майже 6 м, яка розміщувалась по діагоналі сараю.
У результаті таких безпідставних та неправомірних дій він був незаконно позбавлений власності та майна, чим завдана йому значна матеріальна шкода.
Просив визнати протиправними дії Харківської міської ради щодо демонтажу сараю у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 та вилучення при цьому його майна, яке знаходилось в цьому сараї, а також зобов`язати Харківську міську раду відновити демонтований сарай, яким він користувався, у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 відповідно до Генерального плану 1955 року на тій самій земельній ділянці, де він знаходився, та повернути безпідставно вилучене його майно, яке знаходилось в сараї, вирішити питання щодо судових витрат.
Заочним рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2025 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Заочне рішення суду мотивовано тим, що протиправних дій відповідача щодо демонтажу металевої споруди та порушення прав позивача не встановлено. Позивачем не доведено, що демонтована споруда є тим допоміжним приміщенням, на яке набуто право власності під час приватизації квартири, і що йому було виділено сарай із спільної власності майна співвласників допоміжних приміщень. Крім того, судовими рішеннями у справі № 639/7774/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення самовільно побудованого об`єкту та приведення земельної ділянки у належний стан встановлено, що ОСОБА_1 без дозволу інших співвласників будинку самовільно здійснив будівництво на земельній ділянці прибудинкової території загального користування, здійснив дії щодо знесення старого сараю, та на земельній ділянці облаштував тимчасову металеву споруду. Органом місцевого самоврядування в межах своїх повноважень вжито заходів щодо демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди у спосіб, передбачений законодавством, та роз`яснено про порядок повернення майна. Доказів щодо вжиття позивачем заходів щодо повернення майна до звернення до суду не надано, як і взагалі доказів наявності такого майна. Вимог до зберігача КП «Харківводоканал» не заявлено, а також не залучено до участі у справі інших співвласників квартир у будинку.
На вказане судове рішення 30 жовтня 2025 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду – скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що спірний сарай є частиною допоміжних приміщень, що знаходяться на прибудинковій території та належать власникам квартир, в тому числі і йому, на праві спільної сумісної власності. Сарай був внесений до генерального плану, він сплачував за користування ним, виконував припис на його приведення у належний стан. Мешканці будинку користуються кожен своїм сараєм, як це склалось історично, будь-яких документів на такі приміщення немає, хоча він неодноразово звертався до органів міської ради з питання приватизації. Суд протиправно не врахував надані ним фото як доказ. Жодних приписів щодо знесення або перебудови сараю він не отримував. Відповідач не мав права на проникнення до його сараю та викрадення майна. Він не зносив старий сарай, яким користувався, навпаки, привів його у належний стан, відновив його після того, як він був розібраний сусідами, ніякого нового будівництва не було. Його неодноразові спроби звернутися до КП «Харківводоканал» були марними. Права інших власників квартир не порушені, тому вони не залучені до участі у справі. 
01 грудня 2025 року від Харківської міської ради через систему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просила залишити її без задоволення, а заочне рішення суду – без змін. Відзив мотивовано тим, що Інспекція з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради була наділена повноваженнями щодо виявлення та звільнення території міста Харкова від самовільно незаконно встановлених об`єктів. На час ухвалення виконавчим комітетом Харківської міської ради оскаржуваного рішення у позивача були відсутні будь-які дозвільні документи, які б надавали право на розміщення сараю, що свідчить про протиправність його дій. Відповідно до листа КП «Жилкомсервіс» від 24 червня 2020 року № 17302/2/07-05 було встановлено, що у 2007 році власником квартири АДРЕСА_3 прибудовано до існуючого сараю дерев`яну споруду розміром 2 м х 2,5 м. Дана споруда у Генеральному плані відсутня. У рамках наявних повноважень начальником дільниці 66 комунального підприємства «Жилкомсервіс» власнику квартири АДРЕСА_1 , надано повідомлення з питань приведення дерев`яних сараїв у належний технічний та санітарний стан та надання дозвільних документів на прибудовану споруду. 21 травня 2020 року на власника квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 складено протокол про адміністративні правопорушення та направлено до адміністративної комісії Новобаварського району при виконавчому комітеті Харківської міської ради. Враховуючи зібрані Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради матеріали, якими підтверджено факт самовільного розміщення малої архітектурної форми, виконавчим комітетом Харківської міської ради було прийнято рішення «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів» від 01 грудня 2020 року № 722, яким, з-поміж іншого, вирішено звільнити територію міста Харкова від споруди за адресою: АДРЕСА_2 . Обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів прямо свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження тієї обставини, що сарай, яким користувався ОСОБА_1 , йому було виділено із спільної власності майна співвласників допоміжних приміщень. Попередження або присутність особи, власника об`єкта (майна) або особи, яка встановила такий об`єкт (майно), під час проведення демонтажу тимчасових споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 Правилами благоустрою території м. Харкова не передбачено. Позивачем не було реалізоване його право на повернення демонтованого об`єкта, попри чітко визначену та унормовану законодавством процедуру. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, у справі № 639/7774/20 було досліджено правовий статус спірної тимчасової споруди, встановлено відсутність у ОСОБА_1 будь-яких правових підстав для її розміщення та зроблено обґрунтований висновок щодо незаконності встановлення ОСОБА_1 цієї тимчасової споруди.
Також у відзиві Харківська міська рада просила надати додатковий строк для подання доказу – відповіді на запит до КП «Харківводоканал». Вказала, що документи, які стосувалися прийняття виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів» № 722 від 01 грудня 2020 року в частині демонтажу сараю у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 не збереглись. З метою отримання копій втрачених документів було зроблено запит до КП «Харківводоканал», відповідь на який станом на момент подання відзиву отримана не була. 
26 березня 2026 року від Харківської міської ради через систему «Електронний суд» надійшло клопотання, в якому вона просила поновити строк на подання доказів, прийняти та долучити до матеріалів справи лист КП «Харківводоканал» від 05 грудня 2025 року № 01-66/13380. 
Проте вказаного доказу до клопотання Харківської міської ради не долучено.
Разом з тим, з огляду на те, що справа перебувала у провадженні суду тривалий час, провадження було відкрито ще 16 травня 2025 року, Харківська міська рада належно повідомлялась в електронному кабінеті про розгляд справи, колегія суддів вважає, що відповідач мав достатньо часу на подання доказів, тому клопотання про прийняття нового доказу задоволенню не підлягає на підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України.
07 липня 2026 року через систему «Електронний суд» представник позивача адвокат Зарубін Є.В. надав додаткові пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги. Наголосив на неприпустимості прийняття нових доказів відповідача відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України. Вказав, що відповідач навмисне поспішно знищив предмет спору, щоб уникнути судової експертизи. Комісія відповідача внесла в акт списання опис особистих речей позивача, що знаходилися всередині сараю (100 шт. цегли, дошки, брус 100х50, 150 кг б/в металу), видавши будівельні матеріали за «гнилий елемент» конструкції, після чого здала новий метал. Демонтаж господарської споруди здійснено 13 серпня 2021 року, коли рішення суду за позовом сусіда позивача про знесення сараю не набрало законної сили. Жоден суд не ухвалював рішення про конфіскацію особистої металоконструкції та будівельних матеріалів позивача. Дії відповідача є протиправним позасудовим позбавленням власності та порушенням недоторканності володіння. Відповідач у відзиві цитує п. 5.10.2 та п. 5.10.2.1 Правил благоустрою м. Харків, намагаючись обґрунтувати процедуру демонтажу. Проте зазначені норми регулюють порядок звільнення території від об`єктів торгівлі, комерційного чи соціально-культурного призначення. Відповідачем порушено власну процедури перевірки, акт обстеження не відповідає вимогам пунктів 5.10.7 та 5.10.7.1 Порядку, не дотримано обов`язкового порядку винесення та вручення розпорядження, відсутні докази повідомлення його. Чинне законодавство України не передбачає можливості чи обов`язку для окремого громадянина (власника квартири) здійснювати індивідуальну державну реєстрацію прав або укладати договори оренди на кілька квадратних метрів землі під побутовим сараєм у дворі свого ж будинку. Відповідач посилається на норми законодавства і судову практику, що не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, перекручує результати перевірки у 2020 році. Позивач вжив усіх залежних від нього досудових заходів для повернення своєї власності, а відповідач умисно заблокував цей процес та знищив майно під кодом МАФ-423, Рішення суду у справі № 639/7774/20 зобов`язувало позивача виключно привести ділянку до попереднього стану, але не містило жодної вимоги щодо конфіскації, безоплатного вилучення, привласнення чи подальшої утилізації його особистого майна. 
Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Зарубіна Є. В., які підтримали апеляційну скаргу, представник ХМР Безродну І. В., яка проти скарги заперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником 60/100 часток квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07 вересня 1999 року за реєстровим № 6-99-190130 Центром приватизації державного житлового фонду Управління комунального майна та приватизації виконкому Харківської міської ради (а.с. 11).
Відповідно до Генерального плату на території земельної ділянки прибудинкової території містяться споруди – сараї (а.с. 12-13).
На підтвердження користування сараєм позивачем надано квитанції про оплату послуг КП «Жилкомсервіс», відповідно до яких нараховувалась плата за послугу – «сарай» (а.с. 14-17).
16 січня 2020 року ОСОБА_3 видано припис начальником дільниці № 66 Новобаварського району КП "Жилкомсервіс" щодо необхідності термінового приведення у належний технічний стан господарських будівель (сарай) у строк до 20 лютого 2020 року (а.с. 18).
Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 01 грудня 2020 року № 722 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів» вирішено звільнити територію міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів шляхом демонтажу. Доручено Департаменту територіального контролю Харківської міської ради залучити суб`єктів господарювання до виконання робіт щодо звільнення території міста від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів та приведення звільненої від зазначених об`єктів території у придатний для подальшого використання стан. До переліку самовільних (незаконних) об`єктів, що підлягали демонтажу, була включена тимчасова споруда (металевий гараж) біля будинку по АДРЕСА_2 (додаток 1 до рішення Харківської міської ради) (а.с.68-70).
Листом КП «Жилкомсервіс» від 12 травня 2021 року № П-21/4335.07-03 на заяву позивача від 09 квітня 2021 року щодо надання йому документів на сарай надано відповідь про те, що перевіркою встановлено, що на прибудинковій території є у наявності господарські будівлі (сараї). Сараї обладнано на прибудинковій території багато років тому. Користувачем одного з них є ОСОБА_1 , сарай некапітального типу, самовільно обладнаний. Господарські будівлі (гаражі, сараї) на баланс КП «Жилкомсервіс» не передавалися, не обліковуються підприємством, нарахувань за користування господарськими спорудами КП «Жилкомсервіс» не проводить (а.с. 19-20). 
Листом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 04 червня 2021 року № 4774 на заяву позивача від 01 червня 2021 року щодо видачі відповідного свідоцтва про право власності або внесення відповідного запису до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 на допоміжне приміщення, а саме сарай, який розташований на прибудинковій території будинку по АДРЕСА_2 , повідомлено, що допоміжні приміщення (кладовки, сараї та ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають (а.с. 21-22).
Листом Управлінням земельних відносин Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради 18 червня 2021 року № 12233/0/39-21.02-35 на заяву позивача від 19 травня 2021 року щодо оформлення документів на сарай та право користування земельною ділянкою, на якій він розташований за адресою: АДРЕСА_2 роз`яснено, що земельна ділянка, на якій розташовано сарай, є частиною прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку та не відноситься до території присадибних ділянок. Отримання земельних ділянок громадянами для обслуговування окремо розташованих сараїв не передбачено Земельним кодексом України (а.с.23-24). 
13 серпня 2021 року була демонтована тимчасова споруда за адресою: АДРЕСА_2 .
30 листопада 2021 року Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради надано ОСОБА_1 на його скаргу від 29 жовтня 2021 року роз`яснення, що за зверненням фізичної особи щодо незаконності розташування тимчасової споруди (металевий гараж) спеціалістами здійснено виїзд на місцевість, під час якого виявлено встановлену за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасову споруду (металевий гараж). З`ясовано, що вищезазначений об`єкт є самовільно (незаконно) встановленим. На виконання вимог п. 5.10. 7 Правил благоустрою території міста Харкова Департаментом складено акт обстеження земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт. Відповідно до п. 5.10.11 Правил винесено припис про усунення порушень шляхом його демонтажу у 3-денний строк, який було закріплено на самовільно (незаконно) встановленому об`єкті, розташованому біля будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , із подальшою фотофіксацією факту його прикріплення, а також опублікований на офіційному сайті Харківської міської ради. У добровільному порядку вимоги зазначеного припису виконано не було. На підставі чого Департаментом підготовлено відповідний проект рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів», зокрема, щодо звільнення території міста Харкова від тимчасової споруди (металевий гараж) за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом його демонтажу. Виконавчим комітетом Харківської міської ради 01 грудня 2020 року ухвалено рішення № 722 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно розміщених об`єктів», яким вирішено шляхом демонтажу звільнити територію міста від самовільно розміщених об`єктів, зокрема, від тимчасової споруди (металевого гаража) біля будинку за вищезазначеною адресою. З метою звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів через електронний майданчик «Prozorro» у встановленому порядку проведено закупівлю послуги з демонтажу самовільно встановлених (розміщених) об`єктів: демонтаж об`ємних об`єктів, демонтаж лінійних об`єктів, про що 26 квітня 2021 року укладено відповідний договір із суб`єктом господарювання - ТОВ «ВЕТЕРАН 2014». Відповідно до п. 5.10.24 Правил про проведене звільнення території відповідальною особою Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради складено акт про звільнення території. Згідно з п. 5.10.25 Правил акти складаються у 2-х примірниках, один з яких зберігається в матеріалах суб`єкта господарювання (зазначеного у рішенні виконавчого комітету), що здійснює облік і зберігання об`єкта (майна), а другий - в адміністрації району Харківської міської ради, територія якого звільняється від самовільно розміщеного об`єкта. Відповідно до п. 4. Рішення виконавчим комітетом Харківської міської ради доручено КП «Харківводоканал» забезпечити облік та зберігання самовільно (незаконно) встановлених об`єктів, від яких звільнено територію міста Харкова. Запропоновано позивачу звернутись з відповідною заявою до Зберігача - КП «Харківводоканал» за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 324. 
26 липня 2024 року позивач звернувся до Виконавчого комітету Харківської міської ради з листом про повернення йому належного майна. Зазначив, що в серпні 2021 року була демонтована належна йому металева конструкція, яка знаходилась на прибудинковій території. Дана конструкція збірно-розбірного типу, виконана з профільної труби та профнастилу, використовувалась в якості сараю, знаходилась на місці старого сараю, яким він користувався з 1980 року, а його родина користувалась цим сараєм ще з 40-х років минулого століття. Сарай входить до складу розташованих на прибудинковій території допоміжних приміщень, що належать на праві спільної сумісної власності власникам квартир. Сараї (допоміжні приміщення), що знаходяться на прибудинковій території занесені до Генерального плану 1955 року. Сарай було розібрано та вивезено. Йому було запропоновано для повернення майна звернутися з відповідною заявою до "Зберігача" - КП "Харківводоканал", проте неодноразові спроби звернутися до нього були марні, так як вказаний об`єкт постійно закритий, ніяких працівників там застати не можна. Інформаційним центром КП "Харківводоканал" було запропоновано звернутися до міськвиконкому (а.с. 28).
Листом від 27 серпня 2024 року № П-6. 11968/1--24.08.31 ОСОБА_1 надано відповідь, з якої вбачається, що відповідно до інформації КП «Харківводоканал» на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 01 грудня 2020 року № 722 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів», 13 серпня 2021 року демонтована тимчасова споруда (металевий гараж) за адресою: АДРЕСА_2 , яка була прийнята на облік та зберігання на території підприємства за адресою: АДРЕСА_4 під обліковим номером МАФ - 423. За період зберігання вищезазначеної конструкції, звернень від власників або осіб, які встановили об`єкт та мають право на його повернення, до КП «Харківводоканал» не надходило (а.с. 29).
На підтвердження своїх доводів щодо приведення сараю в належний стан позивач надав фотознімки (а.с. 30, 31).
Крім того, судом встановлено, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа № 639/7774/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про знесення самовільно побудованого об`єкту та приведення земельної ділянки у належний стан.
У цій справі рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 11 січня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок знести самовільно побудовану нежитлову одноповерхову споруду, яка знаходиться на придомовій території у дворі житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та привести зазначену земельну ділянку у попередній стан. У відкритті касаційного провадження відмовлено.
Судовими рішеннями у справі № 639/7774/20 встановлено, що у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 розташовано ряд господарських споруд (дерев`яні сараї), які використовуються мешканцями будинку. Розміщені сараї відповідають Генеральному плану забудови, розроблену у 1955 році. Господарські споруди, якими користуються мешканці кв. АДРЕСА_3 , знаходяться у незадовільному технічному стані. У 2007 році власником квартири АДРЕСА_3 прибудовано до існуючого сараю дерев`яну споруду розміром 2 м х 2,5 м, яка у Генеральному плані відсутня. У межах наявних повноважень начальником дільниці № 43 КП «Жилкомсервіс» власнику кв. АДРЕСА_3 надано повідомлення з питань приведення дерев`яних сараїв у належний технічний та санітарний стан, а також надання дозвільних документів на прибудовану споруду.
У 2020 році мешканці будинку АДРЕСА_2 стали звертатися з колективними заявами до виконавчих органів Харківської міської ради та мера міста з приводу незаконного будівництва ОСОБА_1 гаражу без згоди сусідів.
Начальником дільниці № 66 Новобаварського району КП «Жилкомсервіс» надавався ОСОБА_1 припис щодо припинення виконання ремонтних робіт самовільно побудованої частини господарської споруди, який залишився без реагування.
Спеціалістами Департаменту територіального контролю виконавчого комітету Харківської міської ради виїздом на місцевість встановлено розміщення по АДРЕСА_2 тимчасової споруди некомерційного призначення. Відповідно до п. 5.10.6 Правил благоустрою території міста Харкова матеріали щодо самовільно (незаконно) встановлених об`єктів малих архітектурних форм некомерційного призначення, тимчасових споруд некомерційного призначення, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, механізмів направлені до адміністрації району.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 01 грудня 2020 року №722 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно встановлених об`єктів» доручено Департаменту територіального контролю Харківської міської ради залучити суб`єктів господарювання до виконання робіт щодо звільнення території міста від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів та приведення звільненої від зазначених об`єктів території у придатний для подальшого використання стан. До вказаного переліку самовільних (незаконних) об`єктів, що підлягають демонтажу, зазначена тимчасова споруда (металевий гараж) біля будинку по АДРЕСА_2 (додаток 1 до рішення Харківської міської ради).
ОСОБА_1 , без дозволу інших співвласників будинку, самовільно здійснив будівництво на земельній ділянці прибудинкової території загального користування, тому таке будівництво є протиправним та таким, що порушує права співвласників будинку, підлягає захисту шляхом знесення самовільно побудованої надвірної споруди та приведення земельної ділянки у попередній стан, тобто без самовільно збудованого об`єкту, оскільки він, скористувавшись своїм правом, зніс сарай, який перебував у напівзруйнованому стані 
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статтею 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
За правилами статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Підпунктом 7 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
За переліком у частині 1 ст.13 вказаного Закону до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: 1) території загального користування: а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; б) пам`ятки культурної та історичної спадщини; в) майдани, площі, бульвари, проспекти; г) вулиці , дороги, провулки , узвози , проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; ґ) пляжі; д) кладовища; е) інші території загального користування; 2) прибудинкові території; 3) території будівель та споруд інженерного захисту територій; 4) території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.
Частиною 2 ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.
Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.
Згідно з п.1 ч.3 ст.40 означеного закону самоврядний контроль за станом благоустрою населених пунктів здійснюється шляхом проведення перевірок території.
Рішенням Харківської міської ради від 16 листопада 2011 року №504/11 було затверджено Правила благоустрою території міста Харкова, параграфом 5.10 яких встановлено Порядок звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного та іншого призначення, елементів телекомунікаційної мережі, технічних засобів регулювання (організації) дорожнього руху.
Відповідно до пунктів 5.10.3., 5.10.4. Правил №504/11 самовільно (незаконно) встановлені об`єкти – це об`єкти, розміщені на земельній ділянці комунальної власності, на елементі благоустрою або на об`єкті архітектури без документів, що посвідчують право власності або право користування такою земельною ділянкою, та/або без отримання документа, який відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Харківської міської ради, її виконавчого комітету, дає право на встановлення на території міста Харкова такого об`єкта та/або без відповідного договору, необхідність укладення якого визначено актами чинного законодавства, рішеннями Харківської міської ради, її виконавчого комітету.
Виявлення випадків самовільного (незаконного) встановлення об`єктів здійснюється Департаментом територіального контролю Харківської міської ради, у тому числі на підставі інформації, отриманої від виконавчих органів Харківської міської ради, посадових осіб, фізичних та юридичних осіб, із наданням фотознімка об`єкта та схеми його розміщення.
На підставі пункту 5.10.5. Правил №504/11 при виявленні безхазяйного майна, випадків самовільного (незаконного) встановлення об`єктів, зазначених у п. 5.10.2.1, 5.10.2.3, 5.10.2.4 цих Правил, з метою отримання інформації щодо наявності права на землю, права власності на об`єкт та документів, які відповідно до вимог чинного законодавства, рішень Харківської міської ради, її виконавчого комітету, дають право на встановлення об`єкта (майна), Департаментом територіального контролю Харківської міської ради направляються запити до відповідних уповноважених органів. 
Згідно із пунктом 5.10.7 Правил № 504/11 Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради після підтвердження факту самовільного (незаконного) встановлення об`єкта (крім випадків самовільно (незаконно) встановлених засобів пересувної мережі, самовільного (незаконного) встановлення елементів телекомунікаційної мережі, самовільного (незаконного) встановлення технічного засобу регулювання (організації) дорожнього руху, самовільного (незаконного) встановлення покинутого транспортного засобу) на підставі матеріалів, визначених п. 5.10.5 цих Правил, та за результатами заходів самоврядного контролю складається акт обстеження земельної ділянки, на якій розміщено об`єкт.
Пунктом 5.10.8 Правил передбачено, що у разі підтвердження факту самовільного (незаконного) встановлення об`єктів, зазначених у п. 5.10.2.1, 5.10.2.3, 5.10.2.4, 5.10.2.5 цих Правил, його власнику або особі, яка встановила такий об`єкт, Департаментом територіального контролю Харківської міської ради виноситься припис із вимогою про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта у 3-денний строк. У разі підтвердження факту самовільного (незаконного) встановлення засобів пересувної мережі, визначених у п. 5.10.2.2 цих Правил, Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради виноситься припис із вимогою про усунення порушень шляхом демонтажу об`єкта в денний строк.
Згідно пункту 5.10.11. Правил якщо власника або особу, яка здійснила встановлення об`єкта, від якого звільняється територія міста Харкова, не встановлено, або особа ухиляється від вручення припису, або така особа відсутня на місці розташування об`єкта, припис закріплюється на самовільно (незаконно) встановленому об`єкті або в інший спосіб, що залежить від умов місцевості, з фотофіксацією факту його прикріплення, а також публікується на офіційному сайті Харківської міської ради, міського голови, виконавчого комітету.
Пунктами 5.10.12, 5.10.13 Правил передбачено, що звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів, зазначених у п. 5.10.2.1, 5.10.2.3, 5.10.2.4, 5.10.2.5 цих Правил, здійснюється у примусовому порядку на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради (далі – рішення виконавчого комітету).
Рішення виконавчого комітету є обов`язковим для виконання визначеними в ньому особами.
Згідно з пунктами 5.10.16., 5.10.18., 5.10.27 Правил Департамент територіального контролю Харківської міської ради вживає заходи щодо виконання рішення виконавчого комітету про звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів за рахунок коштів бюджету міста Харкова або з інших джерел, не заборонених законодавством, із подальшим відшкодуванням усіх витрат.
Звільнення території міста Харкова від самовільно (незаконно) встановлених об`єктів (майна) здійснюється шляхом демонтажу, завантаження, транспортування, розвантаження, прибирання та благоустрою території, передачі на зберігання об`єкта уповноваженій відповідальній особі суб`єкта господарювання, що засвідчується її підписом.
Демонтований об`єкт повертається власнику (особі, яка здійснила встановлення такого об`єкта) або його представнику на підставі акта приймання-передачі після відшкодування ним витрат на роботи з демонтажу, перевезення, розвантаження, зберігання об`єкта згідно із затвердженими тарифами та після відновлення благоустрою території міста Харкова.
Отже, орган місцевого самоврядування має повноваження приймати рішення про демонтаж об`єктів, якщо такі належать до тимчасових споруд у розумінні Правил благоустрою. Якщо об`єкт не є тимчасовою спорудою, його може бути примусово знесено за судовим рішенням.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 465/249/15-а, від 13 березня 2020 року у справі № 161/14543/16-а, від 28 травня 2020 року у справі №644/3036/17, від 10 серпня 2020 року у справі № 161/13062/18, від 11 серпня 2020 року у справі № 161/13492/16-а, від 03 грудня 2020 року у справі № 161/13645/16-а.
Як встановлено судом, у дворі житлового будинку АДРЕСА_2 було розташовано господарські споруди (дерев`яні сараї), одним з яким користувався ОСОБА_1 . У 2020 році ОСОБА_1 на місці старого сараю було зведено металеву конструкцію (гараж). З приводу незаконного будівництва ОСОБА_1 гаражу його сусіди стали звертатися з колективними заявами до виконавчих органів Харківської міської ради та мера, а також з позовом до суду про знесення, який задоволено. За зверненням фізичної особи щодо незаконності розташування тимчасової споруди (металевий гараж) спеціалістами Департаменту територіального контролю та земельних відносин ХМР було здійснено виїзд на місцевість, під час якого виявлено тимчасову споруду (металевий гараж), що є самовільно (незаконно) встановленим. Згідно Правил благоустрою території міста Харкова було складено акт обстеження земельної ділянки, винесено припис про усунення порушень шляхом демонтажу, вимоги якого виконано не було. Надалі виконавчим комітетом Харківської міської ради 01 грудня 2020 року ухвалено рішення № 722 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно розміщених об`єктів», яким вирішено шляхом демонтажу звільнити територію міста від самовільно розміщених об`єктів, зокрема, від тимчасової споруди (металевого гаража) біля будинку за вищезазначеною адресою. Вказане рішення виконано 13 серпня 2021 року шляхом демонтажу вказаної конструкції, зберігачем такого майна визначено КП «Харківводоканал».
Матеріали справи не містять доказів одержання ОСОБА_1 дозволу на облаштування металевої конструкції (гаражу), а також доказів реєстрації речових прав на неї, що свідчить про відсутність порушеного права власності позивача.
Надані позивачем фотографії не є належним доказом наявності у нього речових прав на спірну металеву конструкцію та правомірності її зведення.
Припис про усунення порушень та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради 01 грудня 2020 року № 722 «Про звільнення території міста Харкова від самовільно розміщених об`єктів» ОСОБА_1 не оскаржувались та є чинними, спірну конструкцію було демонтовано на їх виконання у межах реалізації відповідачем своїх повноважень зі здійснення контролю за станом благоустрою міста.
Також позивачем не було реалізовано його право на повернення демонтованого об`єкта за процедурою, передбаченою Правилами благоустрою міста Харкова, належних доказів його звернення до зберігача майна КП «Харківводоканал» суду не надано.
Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови у позові.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Посилання ОСОБА_1 на те, що спірний сарай є частиною допоміжних приміщень, що знаходяться на прибудинковій території та належать власникам квартир, в тому числі і йому, на праві спільної сумісної власності, колегія суддів відхиляє, оскільки самочинно збудоване майно не є об`єктом права власності. 
До тверджень позивача про те, що він не зносив старий сарай, а навпаки, привів його у належний стан, відновив його після того, як він був розібраний сусідами, ніякого нового будівництва не було, колегія суддів ставиться критично, адже вони спростовуються як доказами у даній справі, зокрема, листом Департаменту територіального контролю та земельних відносин виконавчого комітету ХМР від 30 листопада 2021 року, так і встановленими судами обставинами у справі № 639/7774/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про знесення самовільно побудованого об`єкту та приведення земельної ділянки у належний стан.
Доводи ОСОБА_1 про те, що на час демонтажу спірного гаражу (сараю) рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 червня 2021 року, яким його зобов`язано за власний рахунок знести самовільно побудовану нежитлову одноповерхову споруду, яка знаходиться на придомовій території у дворі житлового багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та привести зазначену земельну ділянку у попередній стан, ще не набрало чинності, є безпідставними, адже споруду демонтовано відповідачем не на виконання судового рішення, а у порядку реалізації своїх повноважень щодо контролю за станом благоустрою.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судового збору судом апеляційної інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Заочне рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 липня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна 

В.Б. Яцина