П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3439/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович 
Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М. 
16 липня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Кузьмишина В.М. 
суддів: Сушка О.О.  Сапальової Т.В. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. Описова частина.
1. Короткий зміст позовних вимог.
1.1 Позивач звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
1.2 В обґрунтування позовних вимог вказує що військова частина протиправно не розглянула і фактично відмовила у задоволенні рапорту позивача про звільнення останнього з військової служби на підставі пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (далі – Закон №2232-XII), відповідно до якого військовослужбовці, які самостійно виховують та утримують дитину за рішенням суду, підлягають звільненню з військової служби. 
2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.
2.1 ОСОБА_1 є військовослужбовцем, який з 19 травня 2025 року проходить військову службу у Збройних Силах України у складі ВЧ НОМЕР_1 на посаді солдата 1 роти 5 взводу.
2.2 Згідно свідоцтва про народження від 12.11.2020 року ОСОБА_1 є батьком малолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а згідно свідоцтва про народження від 14.12.2009 року - є батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
2.3 Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади, місцем проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є АДРЕСА_1 . 
2.4 Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.05.2023 року, справа №722/818/23, яке набрало законної сили, встановлено факт самостійного виховання дітей, а саме неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім цього, цим ж рішення розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
2.5 У матеріалах справи наявний акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2025 року, №66 згідно змісту якого, ОСОБА_1 проживає разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ), які перебувають на його утриманні. В акті зазначено, що «У зв`язку із мобілізацією ОСОБА_1 з 19.05.2025 р. неповнолітні діти залишилися без батьківського піклування».
2.6 27.05.2025 року та 23.06.2025 року ОСОБА_1 звернувся із рапортом до командира 1 роти 5 взводу ВЧ НОМЕР_1 з проханням клопотати перед вищим командуванням про звільнення з військової служби на підставі абз. 6, п. 3, ч. 12, ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
До рапортів було додано: нотаріально посвідчена копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 ; нотаріально посвідчена копія військового квитка серії НОМЕР_2 ; нотаріально посвідчена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 ; витяг з реєстру територіальної громади №2023/003265025; нотаріально посвідчена копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 ; витяг з реєстру територіальної громади №2023/003264828; нотаріально посвідчена копія рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.05.2023 року у справі №722/818/23 про встановлення факту, що має юридичне значення; нотаріально посвідчена копія акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2025 року №66; нотаріально посвідчена копія довідки від 12.06.2025 року №254.
2.7 16.07.2025 року ВЧ НОМЕР_1 за вих.№693/43052 надано відповідь ОСОБА_1 , в який зазначено, що його рапорт від 23.06.2025 року (зареєстрований 08.07.2025 року, за вх.№29729) розглянуто, та на даний час відсутні підстави для його задоволення, оскільки надані документи у повній мірі не є доказом того, що він, перебуваючи в Збройних силах України, може в повній мірі самостійно займатися вихованням та утриманням дітей станом на момент подачі рапорту у липні 2025 року.
3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
3.1 Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2025 позов задоволено:
- визнано протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 у звільненні з військової служби ОСОБА_1 на підставі абзацу 6 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку з самостійним вихованням та утриманням дітей віком до 18 років.
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 звільнити з військової служби солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі абзацу 6 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку з самостійним вихованням та утриманням дітей віком до 18 років.
3.2 Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції дійшов висновку що позивач, будучи батьком який самостійно виховує та утримує двох дітей, має право на звільнення із військової служби на підставі абзацу 6 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII.
4. Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
4.1 Відповідач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.09.2025 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
4.2 В обґрунтування скарги відповідач посилається на допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
4.3 Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому останній заперечує проти її задоволення та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін. 
ІІ. Мотивувальна частина. 
1. Позиція апеляційного суду
Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги в частині задоволених позовних вимог, та дійшов таких висновків.
1.1 Підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-XII (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану (зокрема):
г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).
Згідно з абзацем 6 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці звільняються з військової служби через сімейні обставини або з інших поважних причин на таких підставах: під час дії воєнного стану:
- військовослужбовці, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
1.2 Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
1.3 Згідно з абзацем 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, станом на час спірних правовідносин (далі - Положення), право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
1.4 Відповідно до пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
1.5 Механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153, визначає Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 за № 438/16454 (далі - Інструкція).
1.6 Звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення (абз. 3 п. 14.10 р. XIV Інструкції №170).
1.7 Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом “г” пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом “ґ” пункту 2 частини п`ятої, підпунктом “г” пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).
1.8 Аналіз вищевказаних норм свідчить, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.
1.9 Так, обставинами справи встановлено та учасниками справи не оспорюється, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 10.05.2023 року, справа №722/818/23, яке набрало законної сили, встановлено факт самостійного виховання дітей, а саме неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Окрім цього, цим ж рішення розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
1.10 Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2025 року, №66, ОСОБА_1 проживає разом зі своїми дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 ), які перебувають на його утриманні.
При цьому в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2025 року, №66 зазначено, що «У зв`язку із мобілізацією ОСОБА_1 з 19.05.2025 р. неповнолітні діти залишилися без батьківського піклування».
1.11 Пунктом 14 Додатку 19 до Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 № 170, встановлено вичерпний перелік документів, необхідних для звільнення на цій підставі: копія свідоцтва про народження дитини із зазначенням батьківства та документ, що підтверджує самостійне виховання дитини, зокрема копія рішення суду про встановлення факту такого виховання. 
Разом із рапортом від 23.06.2025 позивач подав повний перелік документів, передбачений пунктом 14 Додатку 19 наказу Міністерства оборони України № 170, включаючи копію зазначеного судового рішення, нотаріально посвідчені свідоцтва про народження дітей та інші документи, що не заперечується відповідачем.
1.12 Колегія суддів відхиляє довід апелянта про неподання позивачем нотаріально посвідченого договору від 27.04.2023, яким визначено умови проживання дітей та участь батьків у їх вихованні. Перелік документів, передбачений пунктом 14 Додатку 19 наказу Міністерства оборони України № 170, є вичерпним і не передбачає подання будь-яких договорів між батьками як умови звільнення. Крім того, наявність такого договору не спростовує, а лише конкретизує обставини виконання рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дітей позивачем, яке саме по собі є достатньою підставою для звільнення зі служби відповідно до вимог закону №2232-ХІІ.
1.13 Колегія суддів вважає, що сформульований в акті обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2025 № 66 висновок про те, що "у зв`язку із мобілізацією ОСОБА_1 з 19.05.2025 діти залишилися без батьківського піклування", не є запереченням установленого судом факту самостійного виховання, як стверджує апелянт, а відображає об`єктивну обставину, яка й зумовлює необхідність застосування підстави звільнення, передбаченої абзацом 6 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-XII, оскільки саме тимчасова відсутність у позивача можливості особисто здійснювати догляд за дітьми внаслідок проходження військової служби і є тією обставиною, усунення якої законодавець пов`язує із звільненням військовослужбовця зі служби. 
1.14 Щодо доводів відповідача значний проміжок часу з моменту ухвалення рішення суду про встановлення факту самостійного виховання до моменту подання рапорту, то колегія суддів враховує, що актуальність цього факту станом на час подання рапорту підтверджена актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 18.06.2025 № 66, за змістом якого позивач проживав разом з дітьми, які перебували на його утриманні. При цьому апелянтом не надано жодних доказів, які б спростовували ці обставини або свідчили про зміну факту виховання дітей позивачем на час подання рапорту.
1.15 Встановленими обставинами справи підтверджується право позивача на звільнення з військової служби на підставі абзацу 6 пункту 3 частини 12 статті 26 Закону № 2232-XII. В даному випадку, відповідач не наділений дискреційними повноваженнями щодо відмови у звільненні за наявності передбачених законом документів.
1.16 Таким чином, з огляду на відсутність дискреційних повноважень відповідача, обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права шляхом зобов`язання відповідача звільнити позивача з військової служби є ефективним, відповідає вимогам пункту 10 частини другої статті 245 КАС України та не потребує заміни на зобов`язання повторно розглянути рапорт, оскільки повторний розгляд за встановлених судом обставин не може призвести до іншого правомірного результату.
1.17 Інші доводи апеляційної скарги не спростовують встановлених судом першої інстанції обставин справи та по суті зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказів, а тому не потребують детального аналізу чи спростування, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10.02.2010, § 58).
2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
2.1 Доводи апеляційної скарги не спростовують вимог позовної заяви та висновків суду першої інстанції.
2.2 Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Сушко О.О.    Сапальова Т.В.