ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2026 року 
м. Київ
cправа № 920/1061/23(920/1064/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву Малого приватного підприємства "Науково-виробничий центр "Сільвер"
про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 920/1061/23(920/1064/25)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"
до  Малого приватного підприємства "Науково-виробничий центр "Сільвер"
про стягнення 217 416,80 грн
в межах справи № 920/1061/23
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"
про банкрутство.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 29.09.2025 у справі №920/1061/23(920/1064/25) позов задоволено повністю; стягнуто з МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" на користь ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 202 836,61 грн заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.02.2024 до 31.05.2025, 12 563,65 грн інфляційних втрат, 2 016,54 грн 3% річних та 2 609,00 грн судового збору.

Північний апеляційний господарський суд постановою від 01.04.2026 рішення Господарського суду Сумської області від 29.09.2025 у справі №920/1061/23(920/1064/25) скасував. Прийняв нове судове рішення, яким відмовив у задоволенні позову. Стягнув з ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на користь МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" 3913,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Верховний Суд від 29.07.2026 касаційну скаргу ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" залишено без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі №920/1061/23(920/1064/25) залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла заява МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у розмірі 38 868,09 грн та докази у підтвердження таких витрат.

Дослідивши наведені у заяві доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин 5 та 6 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20).

Відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Аналогічні висновки викладено в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" як "форма винагороди адвоката", але в розумінні положень Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Аналогічні висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15 Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, керуючись конкретними обставинами справи та фінансовим станом обох сторін.

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач - МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" повідомив суд, що за підготовку цього відзиву на касаційну скаргу та у зв`язку з розглядом Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду справи №920/1061/23(920/1064/25) відповідач поніс та несе витрати на професійну правничу допомогу. Докази щодо обсягу та вартості наданої правничої допомоги будуть надані додатково.

До заяви про ухвалення додаткового рішення МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" надало копії ордера на надання правничої (правової) допомоги, додаткової угоди № 13 від 06.05.2026, звіту № 13 від 01.06.2026; платіжної інструкції № 324 від 21.05.2026; додаткової угоди № 14 від 07.07.2026; звіту № 14 від 30.07.2026; докази інших витрат.

Так, 01.08.2024 між адвокатом Балаклицьким В.В. (Адвокат) та МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" (Клієнт) укладено Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № 1.

06.05.2026 сторони уклали додаткову угоду № 13 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.08.2024, яка містить перелік та вартість послуг з правової допомоги, а саме, аналіз судової практики Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 920/1061/23 про банкрутство ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт"; підготовка та подання відзиву на касаційну скаргу ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 у справі № 920/1061/23(920/1064/25), вартість послуг складає 18000,00 грн.

01.06.2026 Адвокат та Клієнт підписали звіт про надану професійну правничу (правову) допомогу згідно з додатковою угодою № 13, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг складає 18 000 грн.

Відповідно до Додаткової угоди № 14 від 07.07.2026 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 01.08.2024 Клієнт доручив Адвокату надати професійну правничу (правову) допомогу за винагороду, яка обчислюється у фіксованому розмірі, а саме, забезпечити участь у судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №920/1061/23(920/1064/25).

У підписаному сторонами звіті від 30.07.2026 про надану професійну правничу (правову) допомогу згідно з додатковою угодою № 14 зазначено перелік виконаних адвокатом робіт та вартість наданих послуг, суму витрат адвоката у відрядженні до м. Києва, загальний розмір яких складає 20 868,09 грн.

Матеріалами справи підтверджується вчинення представником МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" дій щодо представництва інтересів клієнта в суді касаційної інстанції, вказаних у звітах про надану професійну правову (правничу) допомоги від 01.06.2026 та від 30.07.2026.

Розглянувши наведені МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" в заяві обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням умов договору та додаткових угод до нього, поданих доказів на підтвердження понесення таких витрат, беручи до уваги критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, а також результат перегляду справи в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені МПП "НВЦ "Сільвер" до стягнення витрати у загальному розмірі 38 868,09 грн є доведеними та обґрунтованими.

Як вже зазначалося вище, у розумінні положень статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку, передбаченому частиною 5 статті 126 ГПК України, не заявив, а також не подав і заперечення проти визначеного відповідачем розміру правничої допомоги.

При цьому, ухвала Верховного Суду від 06.08.2026 про прийняти до розгляду заяви МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/1061/23(920/1064/25) була доставлена в електронні кабінети всіх учасників справи, зокрема ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" 07.08.2026 14:46, що підтверджується довідками Касаційного господарського суду.

Верховний Суд ураховує, що кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 4 статті 13 ГПК України).

Зважаючи на вищевикладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про задоволення заяви відповідача про ухвалення додаткового рішення та відповідно, покладення на ТОВ "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" понесених МПП "Науково-виробничий центр "Сільвер" судових витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 38 868,09 грн.

Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 244, 315 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Малого приватного підприємства "Науково-виробничий центр "Сільвер" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/1061/23(920/1064/25) задовольнити. 

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шосткинське підприємство "Харківенергоремонт" (41100, Сумська обл., Шосткинський р-н, місто Шостка, вул.Каденюка Леоніда, буд. 1, ЄДРПОУ 34113412) на користь Малого приватного підприємства "Науково-виробничий центр "Сільвер" (41100, Сумська обл., місто Шостка, вул. Студентська (колишня - Баумана), буд. 6а, ЄДРПОУ 21111092) 38 868 (тридцять вісім тисяч вісімсот шістдесят вісім) грн 09 коп. витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.

3. Доручити Господарському суду Сумської області видати наказ. 

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.