РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
03 серпня 2026 р.  Справа № 120/7084/26

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) 
до: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 )
Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133) 
про: визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач 1) та Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі – відповідач 2) про:
- визнання протиправними дій відповідача 1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку;
- зобов`язання відповідача 1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення позивачем правил військового обліку;
- визнання протиправними дій відповідача 2 щодо скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 за довідкою від 10.03.2023 №26/611 з висновком «непридатний до в/служби з виключенням з військового обліку» щодо позивача, оформлену довідкою ВЛК, та зобов`язання повторного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- скасування протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 № 991 у частині скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 за довідкою від 10.03.2023 № 26/611 з висновком «непридатний до в/служби з виключенням з військового обліку» щодо позивача, оформлену довідкою ВЛК, та зобов`язання повторного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 10.03.2023 він пройшов медичний огляд військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 . За наслідками огляду оформлено довідку ВЛК від 10.03.2023 № 26/611 з висновком про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку. На підставі вказаної довідки позивача виключено з військового обліку, що зафіксовано у його військовому квитку та відображено в мобільному застосунку «Резерв+». Проте у січні 2026 року позивач дізнався, що Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України своїм рішенням, оформленим витягом з протоколу засідання від 20.11.2023 № 991, скасувала зазначену постанову ВЛК. Внаслідок цього ІНФОРМАЦІЯ_5 , на переконання позивача, безпідставно вніс до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про перебування позивача у розшуку як порушника правил військового обліку. Позивач наголошує, що процедура його виключення з обліку на підставі довідки № 26/611 відбулася у минулому (в березні 2023 року), ніким протягом трьох років не оскаржувалася, а чинне законодавство не передбачає механізму повторного взяття на облік особи, яку вже було виключено за станом здоров`я. Вважаючи дії Центральної ВЛК щодо скасування довідки про непридатність та дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення даних про розшук і порушення обліку протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 18.05.2026 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
28.05.2026 за вх.№35796/26 позивачем надано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 03.06.2026 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, цією ухвалою у Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 витребувано належним чином засвідчену копію протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 № 991 в частині скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленої у вигляді довідки від 10.03.2023 № 26/611 з висновком «непридатний до в/служби з виключенням з військового обліку» щодо ОСОБА_1 ; докази повідомлення ОСОБА_1 про скасування довідки від 10.03.2023 № 26/611.
07.07.2026 за вх.№ 45962/26 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому наведено заперечення проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію, відповідач 1 вказує, що згідно з наявними даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 та 29.03.2023 був виключений з нього як непридатний до військової служби за рішенням ВЛК. Однак, відповідач 1 наголошує, що протоколом ЦВЛК № 991 від 20.11.2023 постанову ВЛК про непридатність позивача скасовано через порушення вимог пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402. Одночасно позивача було зобов`язано пройти повторний медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач 1 зауважує, що позивач вимогу щодо переогляду не виконав, у зв`язку з чим 27.04.2024 його було повернуто на військовий облік для встановлення актуального стану здоров`я. Відповідач 1 підкреслює, що під час воєнного стану строк дії довідки ВЛК становить один рік, а отже, військовозобов`язані мають обов`язок щорічно проходити ВЛК для оновлення даних. Таким чином, відповідач 1 стверджує, що всі дії вчинені ним у межах наданих повноважень і відповідають чинному законодавству, а позовні вимоги є безпідставними. 
Разом з відзивом відповідачем 1 надано витребувані докази (витяг з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 № 991 щодо позивача).
Суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження доставлена через підсистему "Електронний суд" в електронний кабінет відповідача 2 03.06.2026.
Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач 2 не скористався, відтак суд, керуючись приписами КАС України, розглядає справу за наявними матеріалами.
Ч. 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
Позивач з 24.01.2017 перебував на військовому обліку у відповідача 1.
10.03.2023 військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено медичний огляд позивача, за наслідками якого прийнято постанову у форму довідки №26/611 від 10.03.2023 про непридатність позивача до військової служби із виключенням з військового обліку (на підставі статті 54а, 52б, 52в, 54в, 57в графи ІІІ Розкладу хвороб).
22.03.2023 позивача виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Проте, позивачем в застосунку «Резерв+» виявлено, що відповідачем 1 внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ним правил військового обліку у зв`язку з неуточненням даних до 16.07.2024. При цьому категорія обліку позивача зазначена як «невійськовозобов`язаний», підстава зняття/виключення – «непридатні».
З метою з`ясування причин розшук позивач через свого представника звернувся до відповідача 1 із відповідним запитом.
Листом від 13.01.2026 за вих.№39/6 відповідач 1 повідомив, що згідно даних наявних у системі АІТС «Оберіг», позивач значиться порушником правил військового обліку з 04.06.2025 у зв?язку з несвоєчасним уточненням військово-облікових даних, а саме - відсутні відомості про проходження ВЛК, згідно вимог чинного законодавства. У зв?язку з даним фактом 04.06.2025 до Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області направлено звернення Е2325417 щодо доставлення позивача для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно довідки (протоколу) ВЛК №26/611 від 10.03.2023 позивач визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Однак, згідно Витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 №991 дане рішення ВЛК скасовано, а тому позивач підлягає повторному медичному огляду. Для вирішення даного питання, позивачеві необхідно особисто звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання направлення на проходження військово-лікарської комісії та усунення вищезазначеного порушення правил військового обліку.
Так, згідно з витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 №991, постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 за довідкою від 10.03.2023 №20/611 з висновком "непридатний до в/служби з виключенням з військового обліку" щодо молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , 1993 року народження, оформлену довідкою ВЛК, скасовано у зв`язку з виявленням порушень вимог пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України під 14.08.2008 №402 (зі змінами). Визначено, що позивач підлягає повторному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно вимог Положення.
Вважаючи дії Центральної ВЛК щодо скасування довідки про непридатність та дії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо внесення даних про розшук і порушення обліку протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд керується такими мотивами.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює та визначає Закон України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного протоколу).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За приписами ч. 2, 3 ст. 1 Закону № 2232, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Ч. 7 ст. 1 Закону №2232-XII визначено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Отже, військова служба передбачає професійну діяльність саме придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.
Відповідно до ч. 10 ст. 2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі - Положення № 402 (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного протоколу).
Положенням № 402 врегульовано процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями.
Так, відповідно до пунктів 1.1-1.3 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза - це:
- медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);
- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;
- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.
Основними завданнями військово-лікарської експертизи є: добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності (далі - заклади охорони здоров`я (установи) та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, закладам охорони здоров`я (установам); визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії (пункт 2.1. Положення).
Згідно з пунктом 2.2 Положення № 402, штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія та ВЛК регіону.
Підпунктами 2.3.1, 2.3.3 пункту 2.3. Положення № 402 передбачено, що ЦВЛК є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України та на неї, окрім іншого, покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти), розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи, а також прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.
На виконання підпункту 2.3.4 пункту 2.3 Положення № 420, ЦВЛК зокрема має право: перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.
Відповідно до підпункту 2.5.1 пункту 2.5. Положення № 420, ВЛК ТЦК та СП належать до позаштатних постійно діючих ВЛК.
До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону (підпункт 2.5.3. пункту 2.5.).
Підпунктом 2.8.4 пункту 2.8. Положення № 420 передбачено, що на ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян.
Порядок подання та розгляду звернень штатними ВЛК врегульований главою 3 розділу І Положення № 420.
Так, за змістом пункту 3.1 Положення № 420, вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України «Про звернення громадян», Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.
Згідно з пунктом 3.3 Положення № 420, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».
Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.
Пунктом 3.4 Положення № 420 встановлено, що у разі визнання штатною ВЛК заяви чи скарги щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ВЛК штатної ВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний (контрольний) медичний огляд.
Як встановлено судом, за результатами проходження медичного огляду військовозобов`язаного, 10.03.2023 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнято постанову у формі довідки №26/611 про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку на підставі статті 54а, 52б, 52в, 54в, 57в графи ІІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Згідно з витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 №991, постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 за довідкою від 10.03.2023 №20/611 з висновком "непридатний до в/служби з виключенням з військового обліку" щодо молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_1 , 1993 року народження, оформлену довідкою ВЛК, скасовано у зв`язку з виявленням порушень вимог пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України під 14.08.2008 №402 (зі змінами). Визначено, що позивач підлягає повторному медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно вимог Положення.
Дослідивши наданий відповідачем 1 витяг з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 №991, суд констатує, що з його змісту неможливо встановити, які саме конкретні обставини, підстави чи медичні показники стали підґрунтям для скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.03.2023. 
Текст оскаржуваного рішення обмежується виключно загальним посиланням на виявлені порушення пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу ІІ Положення № 402, без наведення жодного дефекту медичного обстеження, спростування діагнозів або зазначення конкретних розбіжностей у медичних документах позивача.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Однак, у порушення зазначених вимог процесуального закону, відповідач 2, будучи належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі та надання строку для подання відзиву, своїм правом на подання процесуальних документів не скористався. Відповідач 2 не подав до суду відзиву на позовну заяву, не надав жодного письмового заперечення проти позову, а також не надав суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів чи матеріалів медичної справи позивача, які б слугували підставою для прийняття оскаржуваного рішення та підтверджували його законність й обґрунтованість
Також відповідачами не обґрунтовано та не наведено мотивів щодо належного повідомлення та обізнаності позивача про перегляд рішення військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.03.2023, що позбавило останнього можливості відповідного правового реагування та подання необхідних медичних документів.
У такому вигляді рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України не містить належних мотивів щодо відсутності у позивача підстав для визнання непридатним до військової служби у 2023 році та не містить висновку про те, що довідка ВЛК №26/611 від 10.03.2023 була прийнята без урахування дійсно наявних медичних фактів чи за відсутності відповідних захворювань.
З огляду на викладене, суд вважає, що оскаржуване рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України є формальним, немотивованим та необґрунтованим, а отже, не відповідає принципам законності, обґрунтованості та правової визначеності.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому, суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у постанові №280/1155/23 від 19.12.2024, в якій суд касаційної інстанції вказав, що суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття рішень, що містять невмотивовані висновки або обґрунтовані загальними фразами, а не конкретними аргументами, що повинні містити відповідь на ключові питання, за яких виник спір. Тому негативне для особи рішення повинно бути належним чином вмотивоване.
Необґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень є самостійною підставою для його скасування, оскільки воно повинно містити конкретні мотиви та ґрунтуватися на фактичних і правових підставах.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що протокол військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 №991 в частині скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 за довідкою BЛК №26/611 щодо позивача є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача 2 щодо скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 за довідкою від 10.03.2023 № 26/611 та зобов`язання проведення повторного медичного огляду, то суд зазначає, що дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка посадових осіб, яка передує прийняттю юридично значимого акта.
Водночас безпосереднім юридичним наслідком зазначених дій у даному випадку є саме прийнятий за їх результатами протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 № 991. 
Оскільки саме цей індивідуальний акт владної розпорядчої дії створює для позивача юридичні наслідки, змінює його правовий статус та породжує обов`язок щодо проходження повторного медичного огляду, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме скасування протоколу ЦВЛК від 20.11.2023 № 991 у відповідній частині. 
За таких обставин, визнання протиправними дій відповідача 2 щодо скасування постанови ВЛК є поглинутим вимовою про скасування самого рішення (протоколу), прийнятого за наслідками вчинення таких дій. 
Відтак, вимога про визнання дій протиправними є похідною, самостійного правового значення після скасування рішення не має та окремому задоволенню не підлягає, оскільки правовий захист у повному обсязі забезпечується скасуванням оскаржуваного протоколу.
Надаючи оцінку вимогам позивача про визнання протиправними дій відповідача 1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку та зобов`язання відповідача 1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення позивачем правил військового обліку, суд зазначає наступне.
Приписами ч. 1 ст. 22 Закону №3543-ХІІ встановлено, що громадяни зобов`язані:
- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
- надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
- проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
За змістом ч. 3 ст. 22 Закону №3543-ХІІ у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. 
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). 
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Положеннями ч. 1 ст. 27 Закону №3543-ХІІ визначено, що у разі невиконання під час мобілізації громадянином обов`язків, передбачених частинами першою, третьою статті 22 цього Закону, та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки звертається до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення адміністративного затримання та доставлення такого громадянина до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Кабінет Міністрів України постановою від 30.12.2022 №1487 затвердив Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), пунктом 1 якого передбачено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:
1) перебувати на військовому обліку:
- за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад;
2) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до ст. 1 Закону №3543-XII оповіщення - доведення сигналів і повідомлень (директив, розпоряджень) до органів військового управління, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та населення про оголошення мобілізації, виклик громадян до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також вручення (надсилання) повісток громадянам.
Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (далі - Порядок №560), прийнятий відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону №3543-XII.
Згідно із п. 6 Порядку №560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає:
оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України;
прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби;
перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення;
документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації;
відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Відповідно до пп. 1 п. 27 Порядку №560 під час мобілізації громадяни викликаються з метою: до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
З аналізу наведених норм слідує, що мобілізація як державна функція передбачає не лише організаційні дії органів влади, а й безумовне виконання громадянами визначених обов`язків. Громадяни зобов`язані з`являтися до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки і за адресами, вказаними в повістках, а також проходити медичні огляди та інші передбачені мобілізаційним законодавством заходи.
Преамбулою Закону України від 16.03.2017 №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) визначено, що цей Закон визначає правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти).
За змістом ст. 1 Закону №1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Як унормовано ч. 5, 8, 9 ст. 5 Закону №1951-VIII, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
За приписами ч. 1, 2 ст. 6 Закону №1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Внесена до Реєстру інформація про призовника, військовозобов`язаного або резервіста є конфіденційною. Нерозголошення конфіденційної інформації гарантується державою. Збирання, зберігання, використання та захист інформації, що міститься у Реєстрі, здійснюються відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20-1 ч. 1 ст. 7 Закону №1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
П. 1, 2 ч. 1 ст. 9 Закону №1951-VIII установлено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.
Згідно із п. 1, 2 ч. 1 ст. 14 Закону №1951-VIII ведення Реєстру включає: внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним; внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами.
Відповідно до ст. 14-1 Закону №1951-VІІІ електронний кабінет - це персональний кабінет (захищений відокремлений веб-сервіс), за допомогою якого призовнику, військовозобов`язаному, резервісту, який пройшов електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації про його персональні та службові дані, а також до послуг. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.
Електронний кабінет реалізовано у форматі застосунку «Резерв+».
В ході розгляду справи судом встановлено, що 22.03.2023 позивача виключено з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що зроблено відповідний запис у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 . Зазначений запис засвідчений підписом уповноваженої посадової особи та печаткою ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Проте, позивачем в застосунку «Резерв+» виявлено, що відповідачем 1 внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ним правил військового обліку у зв`язку з неуточненням даних до 16.07.2024. При цьому категорія обліку позивача зазначена як «невійськовозобов`язаний», підстава зняття/виключення – «непридатні».
Отже, в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів за позивачем закріплено категорію обліку «невійськовозобов`язаний» із зазначенням підстави зняття/виключення — «непридатні», що узгоджується із записом у його тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 22.03.2023 про виключення з військового обліку на підставі довідки ВЛК від 10.03.2023 № 26/611. 
Суд наголошує, що особа, яка виключена з військового обліку та має статус «невійськовозобов`язаний», втрачає процесуально-правовий статус суб`єкта військового обліку, а відтак на неї не розповсюджуються обов`язки, передбачені ст. 22 Закону № 3543-ХІІ та Порядком № 1487 щодо уточнення персональних даних до 16.07.2024. 
Відтак, на момент відображення в Реєстрі відомостей про «порушення правил військового обліку» в електронній системі одночасно містився й чинний запис про перебування позивача у статусі «невійськовозобов`язаного» (виключеного з обліку). 
Зазначені дії відповідача 1 суд оцінює як протиправні, оскільки особа не може обліковуватися як така, що порушила правила військового обліку за невиконання обов`язку щодо уточнення даних, якщо в самій системі Реєстру вона відображається як виключена з військового обліку («невійськовозобов`язана»), що звільняє її від виконання таких обов`язків.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій відповідача 1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення позивачем правил військового обліку та зобов`язання відповідача 1 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення позивачем правил військового обліку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 198 грн 88 коп.
Таким чином поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 1 підлягає сума у розмірі 1 064 грн 96 коп та за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 також 1 064 грн 96 коп.
Керуючись та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 143, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання дій та рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати протокол засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 20.11.2023 № 991 в частині скасування постанови військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленої довідкою від 10.03.2023 №26/611, з висновком «непридатний до в/служби з виключенням з військового обліку» щодо ОСОБА_1 , та зобов`язання проходження повторного медичного огляду військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_8 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 064 грн 96 коп.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 064 грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Відповідач 2: Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (вул. Госпітальна, 16, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 08356179)

Повний текст рішення складено та підписано суддею 03.08.2026 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна