ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/23030/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 р. (суддя Рябчук О.С) в адміністративній справі №160/23030/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови йому у зарахуванні періоду навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р., періоду проходження військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р. та 11 місяців пільгового стажу за Списком №1 додатково до страхового стажу; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати йому додатково до страхового стажу роботи період навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р., період проходження військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р. та 11 місяців пільгового стажу за Списком № 1, із проведенням перерахунку пенсії з моменту призначення та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що на виконання рішення суду у справі №160/17617/23 йому було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р. та період військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р. і призначено пенсію. Водночас, відповідно до приписів частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дані періоди не враховано до його страхового стажу в подвійному розмірі. Також, на переконання позивача, відповідач не зарахував 11 місяців до його пільгового стажу за Списком №1, однак визначити точний період цих місяців позивач не може. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що загальний страховий стаж позивача складає 54 роки 08 місяців 16 днів, в тому числі пільговий стаж за Списком № 1 — 28 років 06 місяців 19 днів, додаткові роки за Списком № 1 - 24 роки. До пільгового стажу зараховано період навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р. та період проходження військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р. Позивач наполягає на зарахуванні зазначених періодів до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до приписів частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак дана норма передбачає зарахування в подвійному розмірі лише виконання підземних робіт та робіт з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, до яких навчання та військова служба не відносяться. Також, позивач безпідставно стверджує, що до його пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано 11 місяців, проте не зазначає які саме. Суд зобов`язав зарахувати додатково до пільгового стажу 11 місяців без зазначення конкретного періоду, що унеможливлює виконання рішення суду. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 03 липня 2023 р. отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023р. по справі № 160/17617/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період навчання в Криворізькому технікумі Державної металургійної академії України з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р., період проходження військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р. та періоди роботи за професією розливальник сталі з 30 липня 1998 р. по 19 листопада 1998 р., з 01 грудня 2000 р. по 03 липня 2023 р.
13 червня 2025 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про проведення перерахунку пенсії та включення в додаткові роки за Списком №1 періоду навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р. та періоду проходження військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом №30986-22218/І-01/8-0400/25 від 11 липня 2025 р. повідомлено, що на виконання рішення суду до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 зараховано періоди навчання та проходження військової служби, які додатково до страхового стажу не зараховуються. Загальний страховий стаж позивача - 50 років 07 місяців 15 днів, пільговий стаж за Списком №1 із урахування періодів навчання та військової служби – 28 років 06 місяців 19 днів, додаткові роки за Списком №1 – 22 роки.
Не погодившись із даною відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що період навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р. та період проходження військової служби з 15 грудня 1998 р. по 16 жовтня 2000 р., які згідно рішення суду у справі №160/17617/23 були зараховані позивачу до пільгового стажу за Списком №1, мають бути зараховані і до його страхового стажу в подвійному розмірі. Щодо зарахування 11 місяців роботи ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №1 суд вказав, що на його вимогу відповідачем не було надано пояснень, які саме 11 місяців позивачу не були враховані, відтак відповідач не довів правомірність своїх дій при обрахунку пільгового стажу позивача. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023р. у справі № 160/17617/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1994 р. по 23 червня 1998 р. та період проходження військової служби. Суд виходив з того, що позивач, закінчивши навчання, менше ніж через три місяці був працевлаштований за спеціальністю на роботу, яка передбачена Списком №1, а також був призваний на військову службу з відповідної роботи. 
Враховуючи наведене рішення суду, позивач вважає, що до періоду навчання та проходження військової служби підлягають застосуванню і приписи частини 3 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 
Відповідно до цієї правової норми, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Однак, колегія суддів вважає, що таке зарахування визначено законодавцем виключно щодо зайнятості особи на підземних роботах та роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, до яких навчання та військова служба не відносяться. 
Спірні періоди вже були зараховані до страхового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, що підтверджується Формою РС - право. Проте, як зазначено вище, для врахування їх в подвійному розмірі законні підстави відсутні. 
Також, у позовній заяві ОСОБА_1 стверджує, що до його пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано 11 місяців, проте не зазначає які саме. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направило на вимогу суду першої інстанції усі докази на підтвердження правомірності своїх дій та письмові пояснення, наполягаючи на правильності розрахунку стажу позивача для призначення пенсії. 
Суд першої інстанції, обмежився констатацією недоведення відповідачем правомірності своїх дій при обрахунку пільгового стажу позивача, в зв`язку із чим зобов`язав зарахувати позивачу додатково 11 місяців до пільгового стажу за Списком №1 без зазначення конкретного періоду та без перевірки доводів відповідача та відповідних доказів.
Колегія суддів звертає увагу, що за приписами частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає не абстрактні, а конкретні доводи сторін, які обґрунтовані належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Позивач не спростував наданий відповідачем розрахунок страхового стажу, тому підстави для задоволення позову відсутні.
За результатом перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, передбачених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з мотивів, наведених вище.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2025 р. в адміністративній справі №160/23030/25 - скасувати та ухвалити нове рішення.
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 01 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш