Справа № 751/6653/26 
Провадження №3/751/1510/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Деркача О.Г. 
секретаря Курач В.С.
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; працюючого директором ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ ЦЕНТР» (місто Чернігів, вул. Музична, буд. 1, корп. 12, код ЄДРПОУ 35108864), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП 
ВСТАНОВИВ:
Із протоколу про адміністративне правопорушення №172/25-01-07-02-01 від 24.06.2026 вбачається, що при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ ЦЕНТР» (акт перевірки від 30.04.2026 року №6900/ж5/25-01-07-02-01) було встановлено що посадова особа директор ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ ЦЕНТР» ОСОБА_1 вчинив правопорушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п.198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), ст. 1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (зі змінами та доповненнями), пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 (у редакції наказу Міністерстві юстиції України 09.09.2024 №400) у результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 478468 грн., в т.ч. у серпні 2021 р. на суму 83728 грн., у вересні 2021 р. на суму 147182 грн., у листопаді 2021 р. на суму 247558 грн., за відсутності первинних документів у повному обсязі та встановлено відсутність реального (законного) джерела його походження по ланцюгу постачання, тобто, з`ясовано документальне оформлення господарської операції за відсутності факту її реального здійснення, нереальності виробництва власним трудовим і виробничим ресурсом. Зазначене призвело до ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку.
За даним фактом 24.06.2026 відносно директора ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ ЦЕНТР» ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
В судовому засіданні особа, відносно якої складено протокол – ОСОБА_1 виклав заперечення щодо протоколу про адміністративне правопорушення та просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що в протоколі №105/25-01-07-02-06 не зазначено «суть адміністративного правопорушення», тобто які саме конкретно протиправні дії чи бездіяльність він вчинив, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП та п.6 Розділу Інструкції №566. Також протокол не містить відомостей, що характеризують об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення. Зазначають, що у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення формально викладена суть адміністративного правопорушення, а не конкретизована його фабула, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та належним чином не викладені фактичні обставини справи, які мають значення для правильного та об`єктивного вирішення справи. Звертає увагу, що акт перевірки від 30.04.2026 року №6900/ж5/25-01-07-02-01 сам по собі не може вважатися достатнім та належним доказом вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що не погодившись із висновками, викладеними в акті №6900/ж5/25-01-07-02-01, ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ ЦЕНТР» подано скаргу до ДПС України на податкове повідомлення-рішення від 03.06.2026року №9408/ж10/25-01-07-00, а тому він не є таким, що набрав законної юридичної сили, і не може слугувати доказом.
Вислухавши особу, відносно якої складено протокол – ОСОБА_1 , дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП настає у разі відсутності податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, іншими документами.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, до суду, окрім самого протоколу, наданий акт документальної позапланової виїзної перевірки від 30.04.2026 року №6900/ж5/25-01-07-02-01.
Водночас, відповідно до змісту п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі, зокрема акта, який підписується посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
У своїй практиці Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.
Відповідно до положень ст. 56 Податкового Кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Отже, розпочата процедура оскарження прийнятих на підставі акту перевірки податкових-повідомлень рішень призводить до неузгодженості сум визначених в них зобов`язань та зупиняє їх стягнення. 
В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ВЕРТИКАЛЬ ЦЕНТР», директором якого є ОСОБА_1 , подало до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 03.06.2026року №9408/ж10/25-01-07-00. 
На день розгляду даної справи в суді, Державною податковою службою України рішення по скарзі не прийнято.
При цьому слід зазначити, що сам акт перевірки не є актом індивідуальної дії, а тому його оскарження проводиться шляхом оскарження відповідних повідомлень-рішень, які складаються на його підставі.
Тобто, оцінка акту перевірки, зокрема, викладених у ньому висновків перевірки, надається у разі оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту, контролюючим органом вищого рівня або судом.
Відповідно до п.86.1 ст.86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно положень ст. 58 та п.86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.
Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.
Таким чином, на думку суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Також протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративних правопорушень.
Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
За ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Оцінивши всі докази по справі в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на зазначене, провадження по справі слід закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» в разі закриття провадження в справі судовий збір не стягується.
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, ч. 1 ст. 163-1, 245, 247, 265, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -   
постановив:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова. 
Суддя: О.Г. Деркач