Справа № 459/2200/26 
Провадження № 2/459/927/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
17 вересня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді      Жураковського А.І.
з участю секретаря судового засідання Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :
28.05.2026 ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором № 523605974 від 05.01.2025 в розмірі 28 785,60 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 385,60 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 400,00 грн - заборгованість за комісією, а також просив вирішити питання судових витрат, які включають судовий збір у розмірі 2662.40 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 523605974, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 2 000,00 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний Відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора XWBH-9838. Вказує, що саме відповідач ініціював укладення Кредитного договору, оформивши Заявку на сайті Первісного кредитора, підписавши Кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт Первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету Кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. Також вказує, що, в подальшому, відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 8 000,00 грн.
Зазначає, що між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/26 від 11.03.2025, за яким право вимоги до ОСОБА_1 перейшло ТОВ «Таліон плюс».
В подальшому, ТОВ «Таліон плюс» за договором факторингу №30/0925-01 від 30.09.2025 передало ТзОВ «Юніт Капітал», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором № 523605974 від 05.01.2025.
Вказує, що відповідач належним чином умови договору не виконував, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 28 785,60 грн, з яких: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 385,60 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 400,00 грн - заборгованість за комісією; 4 000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Позивач звертає увагу суду на те, що вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляються.
Ухвалою від 08.06.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження 17.07.2026 з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.
Через першу неявку у судове засідання 17.07.2026 належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи відкладено на 09.09.2026.
09.09.2026 сторони у судове засідання не з`явились. 
Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності, при цьому зазначивши, шо проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідача не заперечує. 
Відповідач не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що стверджується довідкою Укрпошти про повернення рекомендованого повідомлення з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.
Судом відповідно до ч.1 ст. 244 ЦПК України, було відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, а саме на 17.09.2026 о 16:00 год.
Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.01.2025 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 523605974, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у формі Кредитної лінії, на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.2.1. Договору).
Загальний розмір Кредиту за цим Договором становить 2000 грн 00 коп. (дві тисячі грн. нуль коп.). Разом із тим Позичальнику на умовах та у порядку, що передбачені цим Договором, можуть бути надані додаткові грошові кошти у Кредит шляхом надання додаткових Траншів (п. 2.2. Договору).
У п. 2.3. сторони узгодили, що кредитодавець надає позичальнику перший Транш за Договором у розмірі, що дорівнює Загальному розміру Кредиту 05.01.2025 (що є датою надання Кредиту).
Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту за всіма наданими Траншами є дата закінчення Дисконтного періоду кредитування - 04.02.2025, а саме протягом 30 (тридцять) днів від дати отримання першого Траншу Позичальником. У разі Пролонгації чи Поновлення Дисконтного періоду Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми Кредиту зміщується на відповідну дату закінчення Дисконтного періоду, визначену за правилами цього Договору (п. 7.1. Договору).
У п.7.2.,7.3. Договору сторони узгодили, що в обов`язковому порядку сума Кредиту має бути повернена Позичальником не пізніше ніж протягом 30 (тридцяти) календарних днів після настання однієї з наступних обставин: закінчення строку дії Договору в порядку, передбаченому п. 11.1 Договору; ініціювання Кредитодавцем дострокового розірвання/припинення дії Договору, в порядку передбаченому п.9.1.1.2. або п. 9.1.1.7. Договору. Кінцева дата повернення (виплати) Кредиту - 04.02.2030.
Базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 357,70 (триста п`ятдесят сім цілих сім десятих) відсотків річних (п.8.3 Договору).
Розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 100 грн 00 коп. (сто грн. нуль коп.) (п.8.5. Договору).
Договір кредитної лінії підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим
ідентифікатором XWBH.
05.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № 523605974 від 05.01.2025, за умовами п.1.1. якої сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 2 000 грн 00 коп. (дві тисячі грн. нуль коп.) .
Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить 7,80 грн. (далі – Несплачені проценти). Під час надання суми Траншу, вказаного в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 100 грн 00 коп., яка має бути сплачена Позичальником не пізніше 04.02.2025. Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди, сума нарахованої та несплаченої Комісії за надання Кредиту становить 100,00 грн (п.п.1.5.-1.7. Договору). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2842.
Також 05.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № 523605974 від 05.01.2025, за умовами п.1.1. ,1.2. якої сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 2 000 грн 00 коп. Після надання Траншу відповідно до цієї Додаткової угоди сума Кредиту, яка була надана позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, разом із сумою Траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди, буде складати 6 000,00 грн .
Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить 15,60 грн. Під час надання суми Траншу, вказаного в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 100 грн 00 коп., яка має бути сплачена Позичальником не пізніше 04.02.2025. Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди, сума нарахованої та несплаченої Комісії за надання Кредиту становить 200,00 грн (п.п.1.5.-1.7. Договору). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 6402. 
Також 05.01.2025 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду до кредитного договору № 523605974 від 05.01.2025, за умовами п.1.1. ,1.2. якої сторони дійшли згоди про надання Кредитодавцем Позичальнику Траншу в сумі 2 000 грн 00 коп. Після надання Траншу відповідно до цієї Додаткової угоди сума Кредиту, яка була надана Позичальнику за Договором та неповернута на момент укладення цієї Додаткової угоди, разом із сумою Траншу, що видається відповідно до цієї Додаткової угоди, буде складати 8 000,00 грн.
Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди сума нарахованих та несплачених процентів за користування Кредитом становить 23,40 грн. Під час надання суми Траншу, вказаного в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 100 грн 00 коп., яка має бути сплачена Позичальником не пізніше 04.02.2025. Сторони підтверджують, що на момент укладення цієї Додаткової угоди, сума нарахованої та несплаченої Комісії за надання Кредиту становить 300,00 грн (п.п.1.5.-1.7. Договору). Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1370.
До матеріалів справи позивачем долучено паспорт споживчого кредиту, який також містить умови кредитування, підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором 9838.  
Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит в сукупному розмірі 8000,00 грн.
Також на підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано платіжні доручення № 6f730ff6-d3d3-4b3d-8f4f-d4d491f6e1ca, № c9dc7c87-db37-4ed7-a7ea-39734a69412f, № 16fd91a6-e740-4374-8d8a-64bb7a533bff, № 3d152d0b-84da-4f8c-a1a1-1a59fee5d00e від 05.01.2025 про факт перерахування на карту ОСОБА_1 4441-11XX-XXXX-1191 кредитних коштів на загальну суму 8000,00 грн.
Відповідно до витребуваної судом інформації вих.№ БТ/Е-35187 від 13.08.2026 (вх. ЕП-1759 від 14.08.2026) в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_1 випущена банківська картка НОМЕР_1 та по вказаному рахунку було зарахування коштів на загальну суму 8000,00 грн.
11.03.2025 між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/26, за яким право вимоги до ОСОБА_1 перейшло ТОВ «Таліон Плюс». 
В подальшому, ТОВ «Таліон Плюс» за договором факторингу №30/0925-01 від 30.09.2025 передало ТзОВ «Юніт Капітал», як новому кредитору, право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за Договором № 523605974 від 05.01.2025. Наведене також підтверджується реєстром прав вимоги №2 від 30.09.2025.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором заборгованість відповідача перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на день подання позовної заяви становить 28 785,60 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 385,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 400,00 грн - заборгованість за комісією; 4 000,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Відсотки нараховані за період з 05.01.2025 до 02.08.2025.
Листом за вих.№№ ТП/523605974 від 03.08.2025, ТОВ «Таліон Плюс» надіслано відповідачу повідомлення про дострокове розірвання договору.
Позивач вимоги щодо стягнення штрафних санкцій у межах даного позову не заявляє.
Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги, а за змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).
В абзаці 2 частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію» (надалі Закон №675-VIII), який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону № 675-VIII зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, оформлена в електронній формі.
Згідно із частинами третьою та шостою статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Як передбачено частиною першою статті 12 Закону № 675-VIII, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
У постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 Верховний Суд зазначив, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
Як зазначалось вище, 05.01.2025 між «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 523605974 в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Позивач надіслав відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який використано для підтвердження підписання договору та додаткових угод.
Без здійснення вказаних дій відповідачем договір не був би укладений сторонами, відтак, цей правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
З огляду на викладене вище, суд вважає доведеним факт підписання ОСОБА_1 електронного договору шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відтак укладення договору узгоджуються з вимогами статей 6, 627 ЦК України та статей 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Суд встановив, що за умовами Договору відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, що не спростовано відповідачем. 
Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом.
За доведення факту погодження сторонами умов кредитного договору, строку кредитування, умов про плату за користування кредитом у вигляді процентів за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, керуючись п.4. ст.611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч.1,2 ст. 623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії № 523605974 від 05.01.2025 в розмірі 24 385,60 грн, яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 385,60 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. За наведених обставин, позов в цій частині підлягає задоволенню. 
Що стосується вимоги про стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 400,00 грн, суд виходить з наступного.
За п.8.5 Договору кредитної лінії, розмір Комісії, що нараховується за надання першого Траншу за цим Договором становить 100 грн 00 коп.
Згідно пунктів 1.6 Додаткових угод до Договору кредитної лінії, під час надання суми Траншу, вказаного в п. 1.1. цієї Додаткової угоди, Кредитодавцем нараховується Комісія за надання кредиту в розмірі 100 грн 00 коп. 
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч.ч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту, встановлена в п.8.5. Договору та пунктах 1.6 Додаткових угод до даного договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. 
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення Договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту суперечить положенням ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 400,00 грн.
За наведених обставин, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. суд приходить до наступного висновку.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат долучив: договір про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, додаткову угоду №25771380327 від 21.01.2026 до договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026, акт прийому-передачі наданих послуг; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін, дійшов переконання, що заявлені представником позивача до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), та вважає, що обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн, які слід стягнути з відповідача.
Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 2619,43 грн, виходячи з наступного розрахунку 24385,60 грн (сума задоволених позовних вимог) х 2662,40 грн. (ставка судового збору) : 24785,60 (сума заявлених позовних вимог). 
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,- 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (м. Київ, бульвар Л.Українки, буд. 34, офіс 333, індекс 01133, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за договором кредитної лінії № 523605974 від 05.01.2025 в розмірі 24 385,60 грн (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят п`ять гривень 60 копійок), яка складається з: 8000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 16 385,60 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. 
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2619,43 грн (дві тисячі шістсот дев`ятнадцять гривень 43 копійки) судового збору та 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 копійок) витрат на правову допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 17.09.2026

Суддя: А. І. Жураковський