Справа № 755/7064/26
Провадження №: 3/755/3160/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ "11" червня 2026 р.
Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Федосєєв С.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, які надійшли з Дніпровського УП ГУНП в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП

встановив:

ОСОБА_1 , 14.04.2026 року о 00 годині 07 хвилин був відсутній за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки, чим порушив правила та обмеження адміністративного нагляду, винесені йому під підпис.
Крім того, ОСОБА_1 , 06.05.2026 року в 23 годин 40 хвилин був відсутній за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки, чим порушив правила та обмеження адміністративного нагляду, винесені йому під підпис
ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, із якими ознайомився та підписав ОСОБА_1 , вказано, що розгляд справи відбудеться в Дніпровському районному суді м. Києва. 
Таким чином останній безперечно розумів, що розгляд справи відбудеться в Дніпровському районному суді м. Києва та що за вказаною ним адресою та номером телефону судом будуть здійснюватися його виклики, для розгляду вказаної справи. Будь-яких зауважень з приводу викладеного при складанні протоколів не висловив.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України» згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Зважаючи на викладені обставини, суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст. 1 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступного.
Вина  ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП у повній мірі підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАД №882217 та серія ВАД №882216, рапортами, копіями ухвал Дніпровського районного суду м. Києва, про встановлення адміністративного нагляду, копією довідки про звільнення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ст. 33 КпАП України, суд при накладенні стягнення за адміністративні правопорушення, враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, майновий стан правопорушника, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність правопорушника та вважає за необхідне накласти на  ОСОБА_1 , стягнення у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 187 України, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.
Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
На підставі викладеного, керуючись ст. 187, ст.ст. 33, 36, 283, 284 КпАП України, Закон України «Про судовий збір» суд,-
постановив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КУпАП (об`єднане в одне провадження) та відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) грн 00 коп. 
Стягнути із  ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 коп. на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва. 

Суддя: