ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

17 липня 2026 року	Справа №160/36653/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:
25.12.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Коростелкіна Юлія Ігорівна звернулася через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України", в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України від 22 жовтня 2025 року № 3335/25 /649, яким підтверджено рішення експертної команди КНП “Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня” від 24.06.2025 року щодо продовження ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності;
- зобов`язати Центр оцінювання функціонального стану особи провести оцінювання ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду та здійснити повне, всебічне та об`єктивне оцінювання стану здоров`я ОСОБА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірним рішенням Центру оцінювання функціонального стану особи було встановлено, що за результатами додаткового медичного обстеження у позивача наявні наслідки травми, які призводять до «стійкого помірного порушення статико-динамічної функції» та «обмеження здатності до трудової діяльності та пересування», у зв`язку з чим, із посиланням на Постанову Кабінету Міністрів України № 1338 від 15.11.2024 року, зроблено висновок про наявність підстав лише для продовження ІІІ групи інвалідності та зазначено, що «даних для підвищення групи інвалідності на момент винесення рішення недостатньо», унаслідок чого оскаржуване первинне рішення експертної команди було залишено без змін, а права позивача на встановлення групи інвалідності, що відповідає його фактичному стану здоров`я та сукупності наявних патологій, – порушені. Позивач не погоджується із таким рішенням відповідача, тому просить суд задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 року було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 28.01.2026 року. 
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи
16.02.2026 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" надійшов письмовий відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав. Під час розгляду скарги позивача на рішення експертної команди та ретельного вивчення справи позивача, експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи у своїй роботі керувалася: - постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»; наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи»; наказом МОЗ України від 10.12.2024 року № 2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», а також, нормативними документами, чинними на момент ухвалення рішення МСЕК, а саме: Положенням про медико – соціальну експертизу та Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико – соціальної експертизи»; Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом МОЗ України від 05.09.2011 року № 561 «Про затвердження Інструкції про встановлення груп інвалідності». За результатами розгляду скарги, встановлено, що ОСОБА_1 , 1989 року народження, учасник бойових дій, визнавався особою з інвалідністю ІІІ групи «поранення, так пов`язане з захистом Батьківщини» до 01.07.2025 року. При черговому переогляді рішення ЕК ЗОЗ від 24.06.2025 року ІІІ групу інвалідності продовжено терміном на 3 роки. Хворий дане рішення оскаржує до ЦОФСО. Задля уникнення експертних помилок та уточнення ступеню обмеження життєдіяльності хворий був запрошений та пройшов обстеження у відділенні ОФСО Університетської клініки ВНМУ ім. Пирогова. На підставі аналізу медичної документації, матеріалів справи та беручи до уваги дані обстеження, у ОСОБА_1 наявні наслідки травми призводять до стійкого помірного порушення статико-динамічної функції та обмежують здатність до трудової діяльності І ст., що згідно Постанови КМУ № 1338 від 15.11.2024 року, що дає підстави для продовження третьої групи інвалідності. Даних для підвищення групи недостатньо. Рішення ЕК ЗОЗ від 24.06.2025 року – підтверджене. Хворий потребує нагляду невропатолога, а також заходів медичної (в т.ч. фізичної терапії), соціальної, трудової реабілітації. При прогресуванні обмежень життєдіяльності, неефективності лікувальних та реабілітаційних заходів – повторне звернення для оцінювання на ЕКОПФО. Таким чином команда прийняла рішення про підтвердження рішення, яке оскаржувалось позивачем. Вважає, що спірне рішення в контексті частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15 листопада 2024р. № 1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022, а тому є законним та обґрунтованим. З огляду на викладене, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2026 року клопотання представника відповідача про продовження строку для надання відзиву задоволено, поновити Державній установі "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" строк на подання відзиву на позов, прийнято до розгляду поданий Державною установою "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" письмовий відзив на позов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2026 року продовжено строк розгляду адміністративної справи до 17.07.2026 року.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасник бойових дій, визнавався особою з інвалідністю ІІІ групи «поранення, так пов`язане з захистом Батьківщини» до 01.07.2025 року. 
В подальшому ОСОБА_1 звернувся до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи для проходження чергового огляду та продовження групи інвалідності на підставі направлення №215еbd63-cf07-4113-bfb0-e22c22e98d18 від 10.06.2025 року. 
За результатами оцінювання, експертна команда КНП «Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня» Старокостянтинівської міської ради Хмельницького району Хмельницької області рішенням від 24.06.2025 року продовжила позивачу на новий термін встановлену третю (ІІІ) групу інвалідності. Діагноз: S82.28 – інший перелом тіла великогомілкової кістки. Ускладнення основного діагнозу: М24.66 – анкілоз суглоба, гомілка. Супутні діагнози: М17.2 – посттравматичний гонартроз, двобічний; М42.10 – остеохондроз хребта у дорослих, множинні відділи хребта; S84.0 – травма великогомілкового нерва у ділянці гомілки. 
Причина інвалідності: поранення (травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини. 
Не погоджуючись із рішенням експертної командою з оцінювання повсякденного функціонування особи від 24.06.2025 року №92/25/1405/Р, вважаючи його таким, що не повною мірою відповідає фактичному стану здоров`я, оскільки: не були враховані всі наявні діагнози та медичні висновки, підтверджені інструментальними дослідженнями та консультаціями профільних лікарів, що призвело до заниження групи інвалідності та рівня втрати функціональності, позивач оскаржив його до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України".
У зв`язку із надходженням Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" скарги позивача на рішення від 24.06.2025 року №92/25/1405/Р, задля уникнення експертних помилок та уточнення ступеню обмеження життєдіяльності хворий був запрошений та пройшов обстеження у відділенні ОФСО Університетської клініки ВНМУ ім. Пирогова. 
На підставі аналізу медичної документації, матеріалів справи та беручи до уваги дані обстеження, експертна команда встановила, що у ОСОБА_1 наявні наслідки травми призводять до стійкого помірного порушення статико-динамічної функції та обмежують здатність до трудової діяльності І ст., що згідно Постанови КМУ № 1338 від 15.11.2024 року, що дає підстави для продовження третьої групи інвалідності. Даних для підвищення групи недостатньо. Рішення ЕК ЗОЗ від 24.06.2025 року – підтверджене. Хворий потребує нагляду невропатолога, а також заходів медичної (в т.ч. фізичної терапії), соціальної, трудової реабілітації. При прогресуванні обмежень життєдіяльності, неефективності лікувальних та реабілітаційних заходів – повторне звернення для оцінювання на ЕКОПФО.
Таким чином експертна команда Центру оцінювання функціонального стану прийняла рішення № 3335/25/649/ВП від 22.10.2025 року про підтвердження рішення, яке оскаржувалось позивачем. 
Не погоджуючись з рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України від 22 жовтня 2025 року № 3335/25 /649, яким підтверджено рішення експертної команди КНП “Старокостянтинівська багатопрофільна лікарня” від 24.06.2025 року щодо продовження ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2, частини четвертої статті 9 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі; дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.
Положення пункту 9 частини першої статті 19 КАС України передбачають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Так, наказом МОЗ України від 26.10.2024 року № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на відповідача - Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу. Зобов`язано державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу, а державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» - приймання медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, згідно з актом приймання-передачі.
Крім того, наказом МОЗ України від 26.10.2024 року № 1809 було також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (надалі Положення № 1809).
Пунктом 8 Положення № 1809 було встановлено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ зокрема, повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми.
Втім, з 01.01.2025 року в повному обсязі набули чинності положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацом 2 пункту 3 Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі Постанова № 1338) було встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року.
Абзацом 2 пункту 5 Постанови № 1338 встановлено, що медико-експертні справи, скарги та документи, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я, передаються підприємству, установі або організації, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я, на які покладені права і обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та відповідного наказу Міністерства охорони здоров`я.
Так, відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи було покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
Крім того, наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» було також затверджено Положення про Центр оцінювання функціонально стану особи, яким визначені повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи (далі ЦОФСО), зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи.
Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи визначаються Положенням про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженим наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 та Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338.
Відповідно до підпунктів 6, 7 пункту 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи до повноважень Центру оцінювання належить, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи; перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу. У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.
Відповідно до пункту 18 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи Центр оцінювання має право, зокрема, розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та відповідних клопотань особи.
Відповідно до Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Згідно абзаців 1-4 пункту 68 розділу «Оскарження результатів оцінювання» Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
Відповідно до абзаців 5-8 пункту 68 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, за результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про:
підтвердження оскарженого рішення експертної команди;
скасування оскарженого рішення експертної команди;
формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Водночас, пунктом 5 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 визначено, що медико-експертні справи, скарги та документи, пов`язані із виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України, передаються установі, на яку покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 року №2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладено на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України».
Відповідно до підпунктів 6, 7 пункту 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 року №2022, до повноважень Центру належить розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання, перевірка обґрунтованості таких рішень, розгляд медичних документів та прийняття за результатами розгляду рішення про підтвердження, скасування оскарженого рішення або формування нового рішення.
Таким чином, відповідач у даній справі діяв у межах повноважень, визначених нормативно-правовими актами, які регулюють порядок функціонування Центру оцінювання функціонального стану особи.
Судом встановлено, що позивач, не погодившись із рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 24.06.2025 року №92/25/1405, звернувся зі скаргою до Центру оцінювання функціонального стану особи.
За результатами розгляду зазначеної скарги 22.10.2025 року експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи було прийнято рішення №3335/25/649, яким підтверджено попереднє рішення експертної команди.
Як убачається із матеріалів справи, при розгляді скарги, задля уникнення експертних помилок та уточнення ступеню обмеження життєдіяльності хворий був запрошений та пройшов обстеження у відділенні ОФСО Університетської клініки ВНМУ ім. Пирогова. 
На підставі аналізу медичної документації, матеріалів справи та беручи до уваги дані обстеження, експертна команда встановила, що у ОСОБА_1 наявні наслідки травми призводять до стійкого помірного порушення статико-динамічної функції та обмежують здатність до трудової діяльності І ст., що згідно Постанови КМУ № 1338 від 15.11.2024 року, що дає підстави для продовження третьої групи інвалідності. Даних для підвищення групи недостатньо. Рішення ЕК ЗОЗ від 24.06.2025 року – підтверджене. Хворий потребує нагляду невропатолога, а також заходів медичної (в т.ч. фізичної терапії), соціальної, трудової реабілітації. При прогресуванні обмежень життєдіяльності, неефективності лікувальних та реабілітаційних заходів – повторне звернення для оцінювання на ЕКОПФО.
Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 68 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338, експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарги здійснює перевірку оскарженого рішення, досліджує відповідні матеріали та за результатами такого розгляду має право прийняти рішення про підтвердження, скасування або формування нового рішення.
Отже, законодавством визначено чітку процедуру перегляду рішень експертних команд, яку відповідачем у даному випадку було дотримано.
Суд зазначає, що предметом судового контролю у цій категорії справ є не встановлення наявності або відсутності у особи певного захворювання, визначення ступеня втрати здоров`я чи встановлення конкретної групи інвалідності, а лише перевірка дотримання суб`єктом владних повноважень процедури прийняття відповідного рішення, наявності правових підстав для його прийняття та дотримання визначених законом критеріїв.
Вирішення питань щодо оцінки стану здоров`я особи, характеру та ступеня функціональних порушень, їх впливу на життєдіяльність особи потребує спеціальних медичних знань та належить до компетенції відповідних експертних команд.
При розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2026 року у справі № 360/660/25 , від 10.02.2022 року у справі №160/7153/20.
Оцінка висновку МСЕК, яким, зокрема визначається ступінь втрати працездатності та інвалідність особи, з медичного критерію не вирішується судом, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері.
Процедура оцінювання стану повсякденного функціонування особи за змістом є правонаступником МСЕК, в зв`язку з чим відповідні правові висновки підлягають застосуванню і до обставин цієї справи, оскільки за змістом стосуються повноважень суду надавати оцінку висновкам спеціалізованої установи в медичній сфері.
Посилання позивача на неналежну оцінку документів фактично також стосуються саме матеріальної частини спірного рішення, в т.ч. позивач не вказував конкретних документів, які були у розпорядженні відповідача однак протиправно не були прийняті до уваги взагалі (а не враховані у спосіб, з яким позивач не погоджується).
Разом з тим, суд перевіряє саме процедуру прийняття оскаржуваного рішення та встановлює, чи не було допущено відповідачем порушень, які могли б вплинути на його правильність.
У межах розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено порушень процедури розгляду скарги позивача. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем не було досліджено медичні документи позивача, не враховано обставини, які мають значення для прийняття рішення, або допущено інші порушення вимог законодавства.
Посилання позивача на незгоду із висновками експертної команди фактично зводяться до незгоди з медичною оцінкою його стану здоров`я та не свідчать про протиправність рішення відповідача.
Суд також враховує, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України від 22 жовтня 2025 року № 3335/25 /649 прийнято з порушенням вимог законодавства або із перевищенням відповідачем наданих йому повноважень.
Натомість відповідачем доведено, що оскаржуване рішення прийнято компетентним органом, у межах наданих повноважень, у визначеному законом порядку, із дослідженням необхідних матеріалів та з урахуванням обставин, що мають значення для вирішення питання.
Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України від 22 жовтня 2025 року № 3335/25/649 є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування відсутні. 
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. 
Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (провулок Феодосія Макаревського, буд. 1-А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ 03191673) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна