г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

Справа № 213/2747/26
Номер провадження 2/213/1952/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Попова В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 213/2747/26 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" до  ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, 

В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача. 
Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. 
Як на підставу позову представник позивача посилається на те, що 29 грудня 2023 року між позивачем та ТОВ «Сільпо-ФУД» укладено генеральний договір №101099000 та договір добровільного страхування «Граве КАСКО» №101098558 майнових інтересів власника транспортного засобу – напівпричепу «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
03 жовтня 2024 року о 14 год 14 хв на автодорозі М-06-Київ-Чоп відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебував у зчепленні з застрахованим транспортним засобом – напівпричепом «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Відповідно до вироку Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року у справі №453/2044/24 дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1 , якого було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком, загальний розмір страхового відшкодування становив 670176,97 грн. Позивач виплатив страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу у зазначеному розмірі.
Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»; ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн, франшиза – 1 500,00 грн. На підставі заяви позивача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 158 500,00 грн.
З урахуванням викладеного сума збитку, яку позивач просить стягнути з відповідача, становить 511 676,97 грн.
Також просить стягнути з відповідача судовий збір у сумі 6 140,12 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн.

Процесуальні дії у справі.
23 червня 2026 року позовна заява отримана судом.
01 липня 2026 року судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача.
02 липня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.

Заяви, клопотання.
Представник позивача надав заяву про стягнення понесених судових витрат. 

Фактичні обставини, встановлені судом.
29 грудня 2023 року між ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» укладено генеральний договір № 101099000 добровільного страхування «ГРАВЕ КАСКО», згідно з умовами якого позивач зобов`язався здійснити страхування від ризиків та здійснити страхове відшкодування у разі настання страхового випадку. Предметом договору є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням розпорядженням наземним транспортним засобом, у тому числі причепом до нього. Договором передбачено, що страхова сума – 1 700 000,00 грн. Перелік застрахованих транспортних засобів міститься в додатку № 1, зокрема напівпричеп «Shmitz», номерний знак НОМЕР_1 .
Станом на 03 жовтня 2024 року цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Renault Lodgy», номерний знак НОМЕР_3 , була застрахована у ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» на підставі полісу серії ЕР № 219693816 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Визначена полісом страхова сума за шкоду, заподіяну майну, – 160 000,00 грн, розмір франшизи – 1 500,00 грн.
03 жовтня 2024 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Renault Lodgy», державний номерний знак НОМЕР_3 , рухаючись ним автодорогою сполученням «Київ-Чоп» на 667 км + 680 м, поблизу села Козьова Стрийського району Львівської області, в напрямку до міста Чоп, порушив вимоги чинних ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме: Розділу 1 п. 1.2, 1.5, Розділу 2 п. 2.3 б), д), Розділу 12 п.12.1, п. 12.6 ґ), 12.9 б), Розділу 34 дорожня розмітка 1.1 Правил дорожнього руху, які виразились в тому, що він, керуючи транспортним засобом із перевищенням дозволеної швидкості руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого, без причин технічного характеру, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, перетнувши суцільну осьову лінію дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху, де в подальшому зіткнувся із зустрічним автопоїздом у складі сідлового тягача марки «Mercedes-Benz Actros», номерний знак НОМЕР_4 , та напівпричіпа-рефрижератора «Schmitz», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок зіткнення зазначений автопоїзд втратив керованість та виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся із автомобілем марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 . У результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху відбулася дорожньо-транспортна пригода.
07 жовтня 2024 року ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» повідомило ПРАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» про випадок з транспортним засобом – напівпричеп «Shmitz», номерний знак НОМЕР_1 . 
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту напівпричепу «Shmitz», номерний знак НОМЕР_1 , станом на 16 жовтня 2024 року становить 736 133,37 грн.
Згідно з рахунком на передоплату від 08 листопада 2024 року вартість відновлювального ремонту напівпричепу «Shmitz», номерний знак НОМЕР_1 , становить 670 176,97 грн.
16 грудня 2024 року ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» звернулося до ПРАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» з із заявою про виплату страхового відшкодування в результаті дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до страхового акту № 11.98035912.1 від 08 січня 2025 року вищеописана ДТП визнана страховим випадком та вирішено виплатити ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» страхове відшкодування в сумі 670 176,97 грн. Платіжною інструкцією № 0108130941 від 08 січня 2025 року позивач перерахував суму 670 176,97 грн на рахунок ТОВ «СІЛЬПО-ФУД», тобто здійснив страхове відшкодування страхувальнику.
23 січня 2025 року ПРАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» звернулося до ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» як до страховика ОСОБА_1 із заявою про страхове відшкодування в сумі 670 176,97 грн.
Згідно з платіжною інструкцією № 848315 від 07 січня 2026 року ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» здійснило на користь позивача страхову виплату в сумі 158 500,00 грн.
23 січня 2026 року позивач надіслав відповідачу претензію з вимогою відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 511 676,97 грн.
Вироком Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року у справі №453/2044/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Вирок набрав законної сили 19 березня 2026 року.

Зміст спірних правовідносин.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникають з права особи, якою сплачено страхові виплати за завдану шкоду, звернутися до особи, яка визнана винною у заподіянні такої шкоди, з позовом про відшкодування збитків.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з п.1 ч.1 статтею 92 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхова виплата (страхове відшкодування) – грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року, чинного на момент виникнення правовідносин, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до ст.9 цього Закону страхова сума – це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. 
Пунктом 12.1. статті 22 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.
Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.
Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Пленум ВССУ в п.4 Постанови від 01 березня 2013 року за №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», визначив таке: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, – незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Застосування судової практики.
При вирішенні справи судом також враховується практика Верховного Суду України, зокрема викладена у постановах від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15 та від 21 грудня 2016 року у справі № 760/25782/14-ц, відповідно до яких страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 зазначив, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Також судом враховано висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17, згідно з якими основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках – МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). 

Висновок суду.
Обставини ДТП за участю водія ОСОБА_1 та забезпеченого транспортного засобу напівпричепу «Shmitz», державний номерний знак НОМЕР_1 , внаслідок якої завдано механічних пошкоджень напівпричепу «Shmitz», державний номерний знак НОМЕР_1 , наявність вини у скоєнні ДТП відповідача ОСОБА_1 встановлені вироком Сколівського районного суду Львівської області від 09 грудня 2025 року у справі №453/2044/24.
Оскільки судом розглядається справа про правові наслідки дій ОСОБА_1 – пошкодження забезпеченого транспортного засобу – вищезазначений вирок у зазначеному питанні згідно з положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України є обов`язковим для суду у справі про стягнення витрат з виплати страхового відшкодування.
Позивач (який є страховиком володільця забезпеченого транспортного засобу) виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і відповідно до умов, визначених у ньому, здійснив відшкодування потерпілому завданих збитків у повному обсязі. 
Страховик відповідача виконав свій обов`язок з виплати на користь позивача страхового відшкодування, зменшеного на суму франшизи, у межах страхової суми.
З огляду на те, що розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу, який виплатив потерпілому страхове відшкодування, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.
На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 6 140,12 грн.
Щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000,00 грн суд виходить з такого.
Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. Клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу та будь-яких доказів їх неспівмірності від відповідача не надійшло.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених вимог 20 000,00 грн на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст.ст. 4, 19, 137, 141, 263-265, 274, 274, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В: 

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди задовольнити.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" 511 676 (п`ятсот одинадцять тисяч шістсот сімдесят шість) грн 97 коп. як відшкодування заподіяних витрат.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" сплачений судовий збір у розмірі 6 140,12 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач – Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА", адреса місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 65, м. Київ, код ЄДРПОУ 19243047.
Відповідач –  ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 . 

Дата складення повного судового рішення 11 вересня 2026 року.

Головуючий суддя В.В. Попов