Справа № 167/759/26
Номер провадження 2/167/734/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Гармай І. Т.,
з участю секретаря судового засідання Ісакової Н. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позицій учасників справи.
22 червня 2026 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС») Пархомчук С. В. через підсистему «Електронний суд» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову посилається на те, що 12 лютого 2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «КЛАЙ ІНВЕСТ» (далі - ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 276866 про надання коштів на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у Договорі на наступних умовах: сума виданого кредиту: 6000 грн, дата надання кредиту: 12 лютого 2025 року, строк кредиту: 90 днів, валюта кредиту: UAH, відсоткова ставка - 0,72% на добу.
Вказує, що 12 лютого 2025 року на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 6000 грн.
Представник позивача зазначає, що згідно виписки з особового рахунку за Кредитним договором, станом на 20 лютого 2026 року загальний розмір заборгованості становить 9326,40 грн, з яких: 6000 грн - тіло кредиту та 3326,40 грн - відсотки.
19 грудня 2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 19122025/1 відповідно до умов якого ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» відступило ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 19 грудня 2025 року до Договору факторингу № 19122025/1, ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача.
У зв`язку з наведеним просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 276866 від 12 лютого 2025 року в розмірі 9326,40 грн та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрати понесені на правничу допомогу в розмірі 15500 грн.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
19 серпня 2026 року відповідач ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» надіслала клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Відповідач вважає, що розмір правничої допомоги у сумі 15500 грн є завищеним та необґрунтованим. Зазначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначає, що представник позивача детального опису наданих робіт (послуг) не надав. Ураховуючи наведені обставини, а також правові висновки Верховного Суду та практику Європейського суду з прав людини, просить зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу з 15500 грн до 2000 грн через їхню неспівмірність та необґрунтованість.

Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» Пархомчук С. В. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення у справі не заперечував. 
Відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила. 

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 25 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом установлено, що 12 лютого 2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 276866.
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 6000 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Кредит надається строком на 90 днів, тобто до 12 травня 2025 року. Строк дії договору 90 днів, але в будь-якому випадку діє до повного його виконання сторонами. Клієнт не має права ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених Договором. (п. 1.2 Кредитного договору).
За користування кредитом клієнт сплачує товариству 262,8 % річних від суми кредиту в розрахунку 0,72% на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Без письмової згоди клієнта товариство не має права збільшувати фіксовану процентну ставку за Договором. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 14 днів (п. 1.3 Кредитного договору).
Згідно з п. 1.4 Договору за послуги з надання, обслуговування і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, надання інформації, довідок, що пов`язані з наданням та обслуговуванням кредиту, юридичне оформлення клієнт сплачує товариству 25% від суми фінансового кредиту. Послуги надаються протягом дії цього договору та вважаються виконаними у день повного виконання клієнтом свої зобов`язань за цим Договором. Протягом строку дії договору, комісія зазначена в цьому пункті, залишається незмінною.
Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком розрахунків, який є невід`ємною частиною цього Договору. Сума кредиту, комісія, що вказана в п.1.4. цього Договору, проценти за користування кредитом, нараховані штаф та/або пеня (у разі наявності) складають заборгованість за Договором. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений Договором.
Договір містить дані сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника ОСОБА_1 , її паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , електронну адресу, а також електронний підпис, вчинений ОСОБА_2 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) KL5680.
За даними додатку № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 276866 від 12 лютого 2025 року сторони погодили графік розрахунків та орієнтовну сукупну вартість кредиту. Додаток містить електронний підпис, вчинений 12 лютого 2025 року ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) KL5680.
Відповідно до довідки про ідентифікацію, ОСОБА_1 був надісланий одноразовий ідентифікатор (КL5680) на її номер мобільного телефону ( НОМЕР_2 ).
Згідно підтвердження товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» у рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів № ПГ-1 від 30 вересня 2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника було здійснено успішний переказ грошових коштів на рахунок отримувача (платник: ТОВ КЛАЙ ІНВЕСТ; номер транзакції 43937-57684-96444; сума: 6000 грн; дата і час проведення: 12 лютого 2025 року 17:56; номер платіжної картки отримувача: НОМЕР_1 ; емітент платіжної картки отримувача: PRIVAT BANK; опис: видача кредиту 276866).
19 грудня 2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 19122025/1 відповідно до умов якого ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» відступило ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (додатку № 1 до цього Договору).
Згідно з п. 2.1. Договору факторингу клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 19122025/1 від 19 грудня 2025 року, ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 9326 грн, з яких: 6000 грн - тіло кредиту та 3326,40 грн - відсотки.
Згідно виписки з особового рахунку за Кредитними договором № 276866, наданою стороною позивача, заборгованість ОСОБА_1 за період з 12 лютого 2025 року по 20 лютого 2026 року становить 9326,40 грн з яких: 6000 грн - тіло кредиту та 3326,40 грн - відсотки.
17 березня 2025 року ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» на адресу відповідача ОСОБА_1 була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором № 276866 від 12 лютого 2025 року.

Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ( ОСОБА_1 ) взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем (ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС») за Договором № 276866 від 12 лютого 2025 року, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.
В силу ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1); жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2); суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 3).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Судом на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів встановлено, що 12 лютого 2025 року між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 276866, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором КL5680, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит в розмірі 6000 грн, який вона зобов`язалася повернути та сплатити відсотки за користування ним на визначених у Кредитному договорі умовах (строк кредитування 90 днів, процентна ставка 0,72 % на добу).
Відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти були перераховані шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки № НОМЕР_1 .
Окрім цього, перерахування коштів узгоджується із встановленими обставинами справи, зокрема з тим, що вони здійснені у день укладення Кредитного договору, а їх розмір відповідає сумі, визначеній у ньому.
Таким чином, суд доходить обґрунтованого висновку, що між ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» та  ОСОБА_1  у передбаченому законом порядку був укладений Кредитний договір, а позичальник, після отримання кредитних коштів у обумовленому розмірі, зобов`язання, що виникли з цього правочину, належним чином не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість.
Первісний кредитор ТОВ «КЛАЙ ІНВЕСТ» відступило своє право грошової вимоги до відповідача - ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС», згідно Договору факторингу № 19122025/1 від 19 грудня 2025 року.
А відтак, ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» як правонаступник та новий кредитор, вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за укладеним нею Кредитним договором про надання фінансового кредиту № 276866 від 12 лютого 2025 року.
Згідно виписки з особового рахунку за Кредитними договором № 276866 заборгованість ОСОБА_1 становить 9326,40 грн з яких: 6000 грн - тіло кредиту та 3326,40 грн - відсотки.
Отже, враховуючи те, що відповідач отримала кредитні кошти та користувалася ними, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів (частини коштів) на рахунок ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС», ні на рахунки попереднього кредитора, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала, а відтак, позовні вимоги необхідно задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 276866 від 12 лютого 2025 року в розмірі 9326,40 грн.

Розподіл між сторонами судових витрат.
Щодо стягнення судового збору.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2662,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через підсистему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 2662,40 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним, зокрема, із часом, затраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Між ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» (клієнтом) та адвокатським бюро «ПАРХОМЧУК ТА ПАРТНЕРИ» в особі адвоката Пархомчука С. В. 09 квітня 2026 року укладено Договір 09/04/2026 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат (виконавець) бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.3 Договору про надання правової допомоги вартість години роботи адвоката встановлена сторонами у розмірі 3000 гривень за одну годину фактично витраченого часу на надання правової допомоги. Факт надання правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг), який містить детальний опис виконаних робіт (наданих послуг) та здійснених витрат.
Згідно з актом про отримання правової допомоги від 10 серпня 2026 року ТОВ «ФК «ВЕНЕРА ФІНАНС» прийняло правову допомогу під час підготовки та направлення позову про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором № 276866 від 12 лютого 2025 року.
Загальна вартість за послуги з надання правової допомоги становить 15500 грн, яка складається з наступних послуг: зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання заборгованості (кількість годин - 0,5 год, вартість - 1500 грн); складення та подання до суду позовної заяви, моніторинг та аналіз судової практики (кількість годин 3 год, вартість - 9000 грн); інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг «Єдиного державного реєстру судових рішень» щодо процесуального статусу судової справи (кількість годин 1,5 год, вартість - 4500 грн); канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції (вартість - 500 грн).
Копією платіжної інструкції № 5090 від 10 серпня 2026 року підтверджується сплата позивачем адвокату Пархомчуку С. В. 15500 грн за надання правової допомоги згідно з Договором про надання правової допомоги від 09 квітня 2026 року.
19 серпня 2026 року відповідачем ОСОБА_1 подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги з 15500 грн до 2000 грн через їхню неспівмірність та необґрунтованість.
Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про те, що заявлений розмір витрат не може вважатись обґрунтованим.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд враховує правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2020 року у справі №760/11145/18, про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг, врахувавши складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи.
На думку суду, представником позивача завищені години та вартість для підготовки та подання позову та для подання інших клопотань, заяв до суду, складення процесуальних документів та моніторингу «Єдиного державного реєстру судових рішень».
Суд враховує, що дана категорія справ є поширеною, сама по собі позовна заява є нескладною та не потребує особливих затрат часу на її складання, відсутні посилання на судову практику, що потребувало б додаткового часу на її вивчення. Пакет документів, що доданий до позовної заяви, також є наперед визначеним та не потребує великих зусиль для його зібрання.
Протягом розгляду справи адвокатом Пархомчуком С. В. було направлено до суду через підсистему «Електронний суд» лише заяву про розподіл/відшкодування/ компенсацію судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи. 
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, розглядалася у спрощеному позовному провадженні з викликом (повідомленням) сторін, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд доходить висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, у зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 7000 грн, які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 10, 12, 28, 77, 81, 263-265, 284, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 276866 від 12 лютого 2025 року в розмірі 9326 (дев`ять тисяч триста двадцять шість) гривень 40 копійок, з яких: 6000 (шість тисяч) гривень - тіло кредиту та 3326 (три тисячі триста двадцять шість) гривень 40 копійок - відсотки.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС» 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок судового збору та 7000 (сім тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення 24 серпня 2026 року.
Учасники справи:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕНЕРА ФІНАНС», місцезнаходження: вул. Львівська, буд. 23, оф. 703, м. Київ, код ЄДРПОУ 43561872.
Представник позивача: Пархомчук Сергій Валерійович, адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач:  ОСОБА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддя І. Т. Гармай