Справа №461/3617/26 
Провадження №2/461/2647/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Кротової О.Б., 
за участі секретаря судового засідання Петрушка І.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

у с т а н о в и в:
1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог
18.05.2026 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 25.04.2012 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №126, судові витрати просить залишити за ним.

Процесуальні дії у судовій справі
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями у Галицькому районному суді м.Львова від 18.05.2026 визначено склад суду: головуючий суддя Кротова О.Б.
Ухвалою від 20.05.2026 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
27.07.2026 відповідачкою ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. 

Аргументи учасників справи 
Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги такими обставинами. 25.04.2012 між ним та позивачкою було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 24.07.2025 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 отримала прізвище « ОСОБА_2 ». За час шлюбу у подружжя народилися діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стверджує, що станом на дату подання позову діти проживають із матір`ю, спору з приводу цього між сторонами немає. Зазначає, що вони із відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Життєві інтереси та погляди у них є протилежними, відсутнє взаєморозуміння. Відтак, шлюбні відносини фактично припинені, а подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить його інтересам. На пропозиції розірвати шлюб відповідачка не реагує, самостійно до суду не зверталася.
У поданому 27.07.2026 відповідачкою ОСОБА_2 відзиві, остання повідомила суд про свою згоду на розірвання шлюбу. Просила суд розгляд справи здійснювати у її відсутності.
28.07.2026 відповідачкою ОСОБА_2 подано заяву, в якій остання, підтримуючи позицію, висловлену у відзиві на позовну заяву, додатково зазначила про свій намір відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу, у зв`язку із чим просила суд при ухваленні рішення про розірвання шлюбу у цій справі відновити її дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 », зазначивши про це у резолютивній частині.
07.09.2026 позивачем ОСОБА_1 подано заяву, в якій він просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.
08.09.2026 від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона повторно зазначила про визнання позовних вимог, прохання відновити їй дошлюбне прізвище та згоду на розгляд справи у її відсутності.
У судове засідання сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 25 квітня 2012 року було укладено шлюб, який зареєстровано Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис №126. Після укладення шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_2 ». Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 24.07.2025.
У шлюбі у подружжя народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

2.Мотивувальна частина

Позиція суду
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, у відповідності до ч.3 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
У відповідності до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Згідно з ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ст.ст. 104-105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За вимогами ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Висновки суду
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов такого висновку. 
Судом беззаперечно встановлено, що сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечать інтересам як позивача, так і відповідачки.
Крім того, задовольняючи позов, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Як встановлено в ході судового розгляду, сім`я розпалася остаточно, збереження сім`ї неможливе, подальше перебування сторін у шлюбі недоцільне, шлюб існує формально.
Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачкою, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Окрім цього, суд у відповідності до ст.113 СК України, враховуючи клопотання відповідачки про відновлення їй дошлюбного прізвища, вважає за необхідне відновити відповідачці ОСОБА_2 дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».

Розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд, враховуючи клопотання позивача про залишення за ним сплачених судових витрат та принцип диспозитивності цивільного процесу, приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 13, 81, 89, 141, 206, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, - 
у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 25 квітня 2012 року, зареєстрований Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №126.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 ».
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення складений 11.09.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , номер телефону: НОМЕР_3 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , номер телефону: НОМЕР_5 .

Суддя Ольга КРОТОВА